Номер провадження: 33/813/397/24
Номер справи місцевого суду: 947/36535/23 
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О. 
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2024 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду:                                Громік Р.Д.
за участю секретаря:                                                        Триколіч І.Б.,
за участі:
       правопорушника                                                 ОСОБА_1 ,
       потерпілої                                                         ОСОБА_2 ,
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень; стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень на користь держави,

В С Т А Н О В И В:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №648742 від 08.11.2023 вбачається, що 08 листопада 2023 року близько 09.20 год водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Hyundai i30, державний знак НОМЕР_1 , напроти будинку 56 по вул. Львівська в м. Одесі в порушення п.10.4 Правил дорожнього руху України (перед будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; водій, що виконує розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам) був неуважним, не впевнився в безпеці свого маневру та не надав переваги в русі автомобілю Buick Regal, державний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого створив передумови і подальше зіткнення транспортних засобів.
У суді першої інстанції ОСОБА_1 своєї вини не визнав, вважав винуватою у ДТП водія іншого транспортного засобу, яка, на його думку, значно перевищила встановленому у населеному пункті швидкість руху, та будучи позаду керованого ним транспортного засобу, незважаючи на наявність перешкоди на її шляху, допустила зіткнення передньою частиною свого автомобіля в задню частину керованого ними автомобіля.
Крім того ОСОБА_1 пояснив, що він 08 листопада 2023 року приблизно о 09:20 год рухався по вул. Львівська в м. Одесі зі сторони Люстдорфської дороги в напрямку Фонтанської дороги, керуючи автомобілем Hyundai i30, державний знак НОМЕР_1 . Напроти будинку 56 по вул. Львівська біля пішохідного переходу він висадив пасажира та, оскільки йому потрібно було здійснити поворот ліворуч на вул. Рівності, переконавшись у відсутності попутного та зустрічного транспорту, здійснив розворот на пішохідному переході. Не закінчивши маневр, він раптово почув звук гальм та відчув удар в задню частину керованого ним автомобіля. Він зупинився, вийшов з автомобіля і побачив, що зіткнення допустив автомобіль Buick Regal, державний знак НОМЕР_2 , під керуванням жінки, як потім йому стало відомо - ОСОБА_2 . Автомобіль Buick рухався з великою швидкістю, його гальмовий шлях становив 20 метрів, якби на пішохідному перехресті були діти, то цей автомобіль збив би їх. Тобто, той факт, що він розвертався на пішохідному переході, перешкодив вірогідному збиттю пішоходів, як би ті на ньому находилися. Далі ОСОБА_1 пояснив, що він, майже, завершив маневр розвороту та керований ним автомобіль стояв прямо, тобто він вже рухався прямо і йому не потрібно було пропускати зустрічний транспорт. Через це він вважає, що водій автомобіля Buick, не дотримався безпечної дистанції та через велику швидкість не встиг загальмувати, що й призвело до зіткнення транспортних засобів. Коли приїхали працівники поліції, вони відразу почали порушувати його права, не слухали його пояснення, один з поліцейських взагалі не представився, інший - не дав йому для ознайомлення схему місця ДТП, а просто зазначив, що він, ОСОБА_1 , відмовився від підпису, не надав можливість йому написати зауваження на схему місця ДТП, внаслідок чого він, ОСОБА_1 , звернувся до УПП в Одеській області зі скаргою на дії працівників поліції.
Також ОСОБА_1 пояснив, що працівники поліції не зафіксували тормозний шлях автомобіля Buick Regal, державний знак НОМЕР_2 , хоча водійка цього транспортного засобу вжила екстрене гальмування, залишивши характерний слід на горизонтальній дорожній розмітці. На обґрунтування своїх доводів ОСОБА_1 надав фотознімки з місця ДТП.
Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень; стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень на користь держави,
На дану постанову  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким провадження закрити, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального та матеріального права.
В доводах апеляційної скарги зазначено, що:
1)суд першої інстанції визнав ОСОБА_2 потерпілою у справі, що не підтверджується матеріалами справи, так як вона вдарила його автомобіль ззаду, чим порушила правила дорожнього руху (проїзд пішохідного переходу) та не впоралась з керуванням;
2)працівники патрульної поліції склали схему ДТП не виходячи з машини, відмовлялись показувати схему ДТП та відмовлялись зафіксувати тормозний шлях авто Buick Regal, а також не давали вказану схему для ознайомлення ОСОБА_1 
3)суд першої інстанції проігнорував клопотання про виклик свідка (старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , який склав відносного нього протокол про адміністративне правопорушення), тому ОСОБА_1 не міг з`ясувати чому він визнав його винним та не звертав уваги на порушення правил дорожнього руху ОСОБА_4 ;
4)ОСОБА_4 порушила Правила дорожнього руху, а саме п. 18.1 та п. 18.4, однак ні судом першої інстанції, ні поліцейським це не враховано.
10 січня 2024 року до Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Громіка Р.Д. В обґрунтування заявленого відводу ОСОБА_1 посилається на те, що суддя Громік Р.Д. не може розглядати дану справу, оскільки ще до розгляду матеріалів справи визнав процесуальний статус іншого учасника ДТП як потерпілого, хоча у протоколі про адміністративне правопорушення від 08.11.2023 року потерпілі не назначені.
Постановою судді Одеського апеляційного суду від 15 січня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Одеського апеляційного суду Громіка Р.Д. від розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відмовлено.
10 січня 2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про виклик свідка старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 
22 січня 2024 року ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке вмотивовано тим, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №648742 від 08.11.2023 додавалась схема ДТП, яку ОСОБА_1 вважає підробленою. Він подав заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення за ст. 366 КК України, а тому розгляд справи на даний час неможливий і його необхідно відкласти на час досудового розслідування.
Розглянувши вказане клопотання, апеляційний суд відмовляє у його задоволенні з огляду на таке.
Як підставу для відкладення розгляду справи ОСОБА_1 зазначає подання заяви про кримінальне правопорушення за ст. 366 КК України, оскільки вважає, що схема ДТП, на його думку, є підробленою.
Однак апеляційний суд зазначає, що, крім схеми ДТП, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять інші докази, які дозволяють встановити склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Також заявником не надано жодного належного та допустимого доказу про те, що уповноваженими працівниками внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Сама по собі ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19 січня 2024 року про зобов`язання внести відомості до реєстру про це не свідчить. 
Додатково суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
Крім того відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Тобто, кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено стислі строки встановлені законом для розгляду даної категорії справ, враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо належних, допустимих та об`єктивних доказів, які дають можливість ухвалити законне та обґрунтоване рішення, приймаючи до уваги, що доводи заяви про відкладення не мають суттєвого значення для справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу на підставі доводів, викладених в апеляційній скарзі, а також доказів, які містяться в матеріалах справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення.
Під час розгляду справи у судовому засіданні постановою судді Одеського апеляційного суду від 23 січня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виклик свідка відмовлено.
Також у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції, яке відбулось 23 січня 2024 року, ОСОБА_1 заявив клопотання про зупинення провадження у справі.
Вказане клопотання вмотивовано тим, що відповідно до ст. 236 п. 3 КАС України та у зв`язку із об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення кримінальної справи по ст. 366 КК України про підробку схеми ДТП, на якій ґрунтується протокол про адміністративне порушення, по якому його притягають до адміністративної відповідальності.
Постановою Одеського апеляційного суду від 23 січня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовлено.
Правопорушник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу і знову зазначив про наявність кримінального провадження та те, що розраховував, що суд першої інстанції розгляне справу справедливо.
Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вона рухалась від світлофора зі швидкістю 40-45 км/год, коли побачила, що у 20-30 метрах водій ОСОБА_1 розвертався на пішоходному переході, людей на ньому не було. Побачивши автомобіль ОСОБА_1 вона почала гальмувати. Працівники поліції, які прибули на місце ДТП, представились, показали документи, були чемними. Поліцейські надавали схему ДТП на ознайомлення, однак ОСОБА_1 відмовився її підписувати, кричав. Також ОСОБА_1 хотів аби вона пройшла тест на стан алкогольного сп`яніння, для чого був викликаний додатковий патруль поліцейських. Результати перевірки показали, що вона не перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 
Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне. 
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно із п. п. 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 10.4 ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
Порушення правил вимог 10.4 Правил дорожнього руху має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності ст. 124 КУпАП.
Додатково апеляційний суд зазначає, що пунктом 10.7ґ ПДР України встановлено, що розворот забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадку дозволеного розвороту на перехресті.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №648742 від 08 листопада 2023 року, в якому наведені обставини порушення п. 10.4 Правил дорожнього руху, (а.с.1);
- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2);
- поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 3);
- поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 4);
- відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції №470618.
Згідно із пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 08 листопада 2023 року вона їхала по вул. Львівській зі сторони Фонтанської дороги в бік Люстдорської дороги зі швидкістю приблизно 40-45 км/год повз магазин «Сантім». У цей час зі сторони Люстдорфської дороги автомобіль Хюндай, державний номер НОМЕР_1 , розвертався на пішохідному переході і трапилось ДТП. Зазначила, що її автомобіль зазнав механічних пошкоджень.
У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 08 листопада 2023 року він їхав по вул Львівській. В 8-45 хотів повернути на вул. Рівності, на пішохідному перехресті його вдарив ззаду автомобіль Бюік державний номер НОМЕР_2 .
Відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції №470618, що містяться на CD-диску, надані УПП в Одеській області на вимогу суду першої інстанції, відображають розташування транспортних засобів після ДТП, що відповідає схемі місця ДТП та фотознімкам. Крім того, проведені на вимогу ОСОБА_1 експрес-тести не виявили стану алкогольного сп`яніння обох водіїв - учасників ДТП. На відеозапису також зафіксовано положення коліс автомобіля Hyundai i30, яким керував ОСОБА_1 . Вказане положення коліс характерне саме для розвороту, а не для виконання маневру повороту праворуч.
Дослідивши надані поліцейським матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані ОСОБА_1 додаткові матеріали, оглянувши надані на вимогу суду відеозаписи з нагрудної камери інспектора поліції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість водія ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів, оскільки ОСОБА_1 , здійснював маневр розвороту в забороненому місці - в зоні дії пішохідного переходу, та при зміні напрямку руху не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпеці свого маневру, не надав переваги в русі транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку. Саме його послідовні порушення і неуважні дії знаходяться у причинному зв`язку із наслідками у виді пошкодження транспортних засобів, що настали.
Суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення правильно враховував: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції необґрунтовано визнав ОСОБА_2 потерпілою, так як саме вона вдарила його ззаду і порушила п. 18.1 та п. 18.4 ПДР України, то апеляційний суд звертає увагу на таке.
Зі змісту норми КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП становить діяння - порушення правил дорожнього руху, та наслідок - заподіяна шкоди майну, а саме: транспортним засобам, вантажу, автомобільним дорогам, вулицям, залізничним переїздам, дорожнім спорудам чи іншому майну.
Отже, апеляційний суд звертає увагу на те, що під час розгляду адміністративного правопорушення предметом дослідження має бути питання наявності чи відсутності обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, - причинного зв`язку між допущеними порушеннями правил безпеки дорожнього руху, якщо такі мали місце, та наслідками.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.
Таким чином, потерпілим є особа, якою адміністративним правопорушенням, порушено його законні права, свободи або інтереси.
Склад правопорушення - це система ознак протиправної поведінки, необхідних і достатніх для притягнення до юридичної відповідальності.
Об`єкт правопорушення - це ті суспільні відносини, які охороняються нормами права і на які посягає суб`єкт правопорушення.
Системний аналіз норм національного законодавства та правової доктрини дає підстави дійти до висновку, що для надання особі правового статусу «потерпілий» необхідно аби об`єкт правопорушення (загальний, родовий або безпосередній) містив суспільні відносини, які безпосередньо завдають шкоди у вигляді порушення прав, свобод та законних інтересів.
Враховуючи вище викладе можна дійти висновку, що саме в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, оскільки останній здійснив розворот у місці, в якому взагалі заборонено здійснювати розворот, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Buick Regal, державний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка визнається потерпілою в аспекті сутнісної характеристики статусу потерпілої у рамках КУпАП України та правової доктрини загалом.
Посилання ОСОБА_1 про порушення ОСОБА_2 п. 18.1 та п. 18.4 ПДР України є неспроможними з огляду на таке.
Відповідно до п. 18.1 ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Згідно з 18.4 ПДР України якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
З пояснень самого ОСОБА_1 у суді першої інстанції (про ймовірність перебування на пішохідному переході людей («якби на пішохідному переході перебували діти») та ОСОБА_2 вбачається, що на пішохідному переході були відсутні пішоходи, а тому п. 18.1. ПДР України у цьому разі не застосовуються.
Застосування п. 18.4 ПДР України у вказаній ситуації загалом не вбачається можливим, так як транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 не рухався у сусідній смузі, оскільки останній здійснював розворот в межах дії пішохідного переходу, що прямо заборонено ПДР України (10.7ґ ПДР України). 
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції проігнорував клопотання про виклик свідка, то апеляційний суд зазначає таке.
З протоколу судового засідання у суді першої інстанції від 01.12.2023 вбачається, що клопотання про виклик свідка залишилось відкритим.
З протоколу судового засідання у суді першої інстанції від 20.12.2023 вбачається, що суд відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідків, оскільки свідок не є безпосереднім свідком, та продовжив розглядати докази в межах справи.
Таким чином, доводи про ігнорування судом першої інстанції клопотання про виклик свідка є неспроможними та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що працівники поліції відмовлялись показувати схему ДТП, відмовлялись фіксувати тормозний шлях, не давали схему ДТП для ознайомлення, то апеляційний суд зазначає, що вказані доводи є неспроможними, так як вказане не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.
Схема ДТП містить запис про те, що ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення зі схемою ДТП. Крім того інша учасниця ДТП ОСОБА_5 повідомила, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 ознайомитись зі схемою ДТП, однак останній відмовився та кричав.
Отже, вказані доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги з підстав, які зазначені вище.
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення. Вказані доводи є голослівними, не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2023 року.
Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2023 року залишити без змін.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення виготовлено 05 лютого 2024 року.

Суддя Одеського апеляційного суду                                        Р.Д. Громік