УХВАЛА
 
08 лютого 2024 року
м. Київ
 
справа № 498/157/22
 
провадження № 61-441ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 06 червня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про скасування рішень селищної ради,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про скасування рішень селищної ради.
 
Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 06 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 21 червня                    2023 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
У серпні 2023 року ОСОБА_1 вперше звернулася до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 06 червня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 червня 2023 року.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 06 червня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 червня 2023 року залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Зазначено строку виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання. 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                                                  від 02 листопада 2023 року ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                                  від 04 вересня 2023 року. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                                                  від 30 листопада 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 06 червня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 червня 2023 року повернуто заявнику у зв`язку із невиконанням ухвали Верховного Суду від 04 вересня 2023 року про залишення касаційної скарги без руху (касаційне провадження № 61-12773ск23).
 
У грудні 2023 року ОСОБА_1 вдруге звернулася доКасаційного цивільного суду  у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 06 червня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 червня 2023 року.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 06 червня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 червня 2023 року повернуто заявникові, з підстав, передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України (касаційне провадження № 61-17978ск23).
 
Відповідно до матеріалів касаційного провадження № 61-17978ск23 копію зазначеної ухвали отримано заявником 03 січня 2024 року.
 
У січні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду втретє надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 06 червня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 червня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 05 січня 2024 року.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 січня 2024 року визнано наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, а касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та докази поважності причин його пропуску; надати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу, яка за формою і змістом повинна відповідати вимогам                         статті 392 ЦПК України; уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк ОСОБА_1 направила матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 січня 2024 року, вважаючи, що вимоги ухвали виконано.
 
До суду касаційної інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.
 
Однак, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                         від 17 січня 2024 року заявником не виконано, оскільки у порушення                           частини третьої статті 393 ЦПК України, заявником не подано до суду касаційної інстанції належних доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.
 
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, з посиланням на те,            що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки вперше вона звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 06 червня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 червня 2023 року у визначений законом строк, проте ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2023 року касаційну скаргу було повернуто у зв`язку із невиконанням недоліків касаційної скарги, які нею було усунуто у визначений строк, проте через плутанину у винесених ухвалах, надіслані поштою із запізненням. Крім того, при вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення просить урахувати те, що у період часу                    з 11 грудня 2023 року до 28 грудня 2023 року вона перебувала на лікуванні                                  у Комунальному некомерційному підприємстві «Великомихайлівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Великомихайлівської селищної ради Одеської області.При цьому перестали існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги та вважає дані обставини поважними для поновлення зазначеного строку.
 
Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Заявником не наведено обставини, які унеможливили дотримання передбачених ЦПК України строків на касаційне оскарження судового рішення, а також не надано жодних належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку, оскільки ОСОБА_1 , як сторона у справі, має добросовісно користуватися процесуальними правами, усвідомлюючи наслідки вчинення або невчинення дій на захист своїх прав. Поважними причинами визнаються лише такі обставини,                              які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення. 
 
Наведені заявником обставини не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають такій особі права у будь-який необмежений час після спливу строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.
 
При цьому Верховний Суд враховує, що заявник вже втретє звертається до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначені судові рішення.
 
Заявник дійсно в силу норм ЦПК України має право на повторне звернення до суду касаційної інстанції, але це не означає безумовне поновлення строку касаційного оскарження, оскільки заявник має довести що перешкоджало виконати вимоги                            ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги при первісному зверненні до суду касаційної інстанції.
 
Положення закону про те, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду, не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, установлених для цього,                а у суду - обов`язку поновити такий строк у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.
 
Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію ОСОБА_1 своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, вчинення усіх можливих та залежних від неї дій, спрямованих на виконання своїх процесуальних обов`язків щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку, заявник не надала.
 
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
 
При цьому, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначена конвенційна норма зобов`язує, щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи, а не лише для позивача, який не виконав вказівки Верховного Суду.
 
Крім того, у порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником не подано до суду касаційної інстанції виправленої касаційної скарги із зазначенням підстав (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) 
 
Абзацом першим частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої                 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного                             у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції                              в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах,          що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Також у порушення пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником не зазначено відомостей про наявність або відсутність у неї електронного кабінету.
 
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи                             в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
 
Згідно із частиною третьою статті 185, частиною другою статті 393 ЦПК України                      у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
 
Оскільки у відведений судом строк, станом на 08 лютого 2024 року, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 січня 2024 року заявником не виконано, що перешкоджає Касаційному цивільному суду у складі Верховного Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 06 червня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду                             від 21 червня 2023 року потрібно вважати неподаною та повернути.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 06 червня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про скасування рішень селищної ради вважати неподаною та повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                     Р. А. Лідовець