ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2598/24 Справа № 212/6829/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Пустовіт О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.
суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

сторони справи
позивач -  ОСОБА_1 
відповідачі -  ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою позивача  ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2023 року, ухваленого суддею Пустовіт О.Г. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 01.12.2023,

ВСТАНОВИВ 

       У вересні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до батька ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її повнолітньої дитини утримання до досягнення 23-х років або до закінчення навчання в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. 
       На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що навчається в Криворізькому фаховому коледжі торгівлі та готельно-ресторанного бізнесу, денна форма навчання групи ХТ-20-2 курсу ІV. Термін навчання з 01.09.2020 року до 31.01.2024 року. Отримує стипендію в розмірі 1510,00 грн. В зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги. Батько є працездатною особою, тому має можливість утримувати її на період навчання. Добровільно матеріальну допомогу на її утримання відповідач не надає, у зв`язку з чим звертається до суду з вказаним позовом
       Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , 24 серпня 2005 року на її утримання на час навчання аліменти у розмірі 1/8 частки від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 06 вересня 2023 року та до закінчення навчання, однак не більше ніж до досягнення нею 23 років.
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 1073 гривень 60 копійок.
       Позивач не погодилася із даним рішенням, в апеляційній скарзі просила змінити рішення суду, збільшити частку стягнутих аліментів на її утримання до . На обґрунтування скарги зазначила, що наявність на утриманні відповідача іншої малолітньої дитини без підтвердження погіршення його матеріального становища, не повинно відображатися при визначенні розміру аліментів на утримання позивачки на період навчання. Відповідачем не надано жодних доказів свого скрутного фінансового становища. Апелянт також заперечила проти посилання суду першої інстанції щодо стану здоров`я відповідача, а саме, що він отримав 20.03.2023 вибухову травму, оскільки на час звернення позивача до суду, відповідач не перебував у закладах охорони здоров`я та продовжував проходити службу у Збройних Силах України.
       Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
       Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі про стягнення аліментів з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і яка не входить до переліку справ зазначених у ч. 4 ст. 274 ЦПК України, які не можуть бути розглянуті в прядку спрощеного позовного провадження, враховуючи характер спірних правовідносин, справа розглядається без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Таким вимогам закону оскаржуване рішення суду в повній мірі відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.4).
ОСОБА_1 є студенткою закладу фахової передвищої освіти - Криворізького фахового коледжу торгівлі та готельно-ресторанного бізнесу, денної форми здобуття освіти групи ХТ-20-2, курсу ІV на основі базової загальної середньої освіти, спеціальності « Харчові технології», на бюджетній основі. Термін навчання з 01.09.2020 по 31.01.2024. що підтверджується довідкою №229 від 22.08.2023 (а.с 6).
Згідно довідки № 01-15/492 від 11 серпня 2023 року ОСОБА_1 отримує стипендію у розмірі 1510,00 грн. (а.с.7).
Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.01.2018 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів його заробітку на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4 на підставі виконавчого листа № 214/6306/17 від 07.12.2017, виданий Саксаганським районним судом міста Кривого рогу Дніпропетровської області (а.с. 24).
Згідно довідки військово-лікарської комісії №5741 від 12.08.2023, солдат ОСОБА_2 призваний у Збройні Сили з грудня 2022 року Криворізьким ОМТЦК та СП Дніпропетровської області. 12.08.2023 було проведено огляд і встановлено наслідки після вибухової травми (20.03.2023): Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку з розсіяною органічною симптоматикою, з цефалгічним та церебростенічним синдромами; Вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин правої стопи з шкірно фасцилярно-м`язовим дефектом у вигляді зміцнілих рубців без порушення функцій. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість при сприйнятті шепітної мови. (а.с 29).
Відповідач проходив стаціонарне лікування з 24.03.23 по 18.04.23 від наслідків мінно-вибухової травми (а.с.30) та з 31.05 по час видачі довідки 06.06.23 (а.с.31).
       Вирішуючи спір та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції поклав на відповідача обов`язок по сплаті аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка навчається, в розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на підставі ч.ч.1,2 ст. 200 СК України, та визначив розмір аліментів, виходячи з положень статті 182 цього Кодексу.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Як роз`яснено у п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників).
Таким чином, батьки мають обов`язок утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, які виникли між сторонами і відповідно до норм ст. 199 СК України, дійшов вірного висновку про зобов`язання відповідача утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги та вірно визначив розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.
Вказаний висновок суду узгоджується з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.
Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дочки та кінцевий термін стягнення аліментів, суд першої інстанції врахував, що згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Ухвалюючи рішення по справі, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно визначився із правовідносинами, які виникли між сторонами і, відповідно до норм ст. 199 СК України, дійшов вірного висновку про зобов`язання батька утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги та вірно визначив розмір аліментів.
Висновок суду також узгоджується з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року.
Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції у повній мірі врахував вимоги ст. 200 СК України, взяв до уваги матеріальне становище повнолітньої дочки, яка отримує стипендію від держави та матеріальне становище відповідача, який є діючим військовослужбовцем, отримав мінно-вибухову травму і лікувався в тому числі стаціонарно від її наслідків, має на утриманні іншу малолітню дочку, на утримання якої також сплачує аліменти.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.
За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ 

Апеляційну скаргу позивача  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 19 березня 2024 року.

Головуючий:

Судді: