Справа № 461/4619/23                                Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М. 
Провадження № 22-ц/811/2901/23                        Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 березня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,
суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,
секретар Іванова О.О.
з участю: позивача ОСОБА_1 , представника відповідача- ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №461/4619/23 за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 15 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського державного університету фізичної культури ім. Івана Боберського про визнання дій неправомірними, визнання наказу про відрахування з числа студентів за невиконання навчального плану неправомірним, скасування наказу про відрахування з числа студентів за невиконання навчального плану, поновлення на навчанні

в с т а н о в и в :

07 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівського державного університету фізичної культури ім. Івана Боберського про визнання дій неправомірними, визнання наказу про відрахування з числа студентів за невиконання навчального плану неправомірним, скасування наказу про відрахування з числа студентів за невиконання навчального плану, поновлення на навчанні.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що ОСОБА_1 є особою з особливими освітніми проблемами, та особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи. 
Протягом 2020-2022 року він навчався у Львівському державному університеті фізичної культури ім. Івана Боберського на факультеті фізичної та ерготерапії, відповідно до наказу №285 –с від 29.11.2022 року. 
Вважає, що його права як особи з особливими освітніми потребами були грубо порушені адміністрацією університету, оскільки він неодноразово звертався з заявами про створення інклюзивного освітнього процесу для нього, забезпечення навчального реабілітаційного супроводу, надавав медичні висновки та довідки про стан його здоров`я. 
Зазначає, що керівництво університету не виконало передбачені законодавством України заходи по впровадженню інклюзивної освіти для нього, чим порушило норми діючого законодавства. 
У зв`язку з навчанням без надання йому спеціальних умов, на 1-му та 2-му курсах, в нього погіршився стан здоров`я. 
В результаті порушення права на інклюзивну освіту, створення неможливих умов для навчання, йому не надали змогу здати сесію відповідно до його фізичних можливостей, як це передбачено нормами чинного законодавства, в результаті чого він був відрахований з числа студентів.
В силу стану фізичного та психологічного здоров`я позивача, його мати зверталася 30 серпня 2021 року до ректора університету із заявою про створення інклюзивного процесу навчання, на 2-му курсі на дистанційній формі навчання з переліком відповідних методів та освітніх умов, які відповідають стану здоров`я позивача. На той час позивач не був особою з інвалідністю, а був особою з важким діагнозом і також підпадав під дію Постанови та Закону, був особою з особливими освітніми потребами. 
Вважає, що адміністрація університету не забезпечила для нього інклюзивний процес навчання, не створила спеціального навчально-реабілітаційного підрозділу, не розробила індивідуального навчального плану здобувача освіти з особливими освітніми потребами, не виконала жодної норми законодавчих актів, які регламентують інклюзивну освіту у вищих учбових закладах, чим порушила його права як особи з інвалідністю, особи з особливими освітніми потребами.
Просив визнати наказ по факультету фізичної терапії та ерготерапії №285-с від 29 листопада 2022 року про відрахування ОСОБА_1 з числа студентів за невиконання навчального плату неправомірним, скасувати його та поновити ОСОБА_1 на навчанні на факультеті терапії та ерготерапії (місце державного замовлення) Львівського державного університету фізичної культури ім. Івана Боберського.
Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 15 вересня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівського державного університету фізичної культури ім. Івана Боберського про визнання дій неправомірними, визнання наказу про відрахування з числа студентів за невиконання навчального плану неправомірними, скасування наказу про відрахування з числа студентів за невиконання навчального плану, поновлення на навчанні - відмовлено.
Судові витрати віднесено за рахунок держави.
Рішення суду оскаржив  ОСОБА_1 . Вважає рішення суду незаконним та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Звертає увагу, що судом було проігноровано існування спеціальних законодавчих актів, якими передбачено певний порядок навчання у вищих навчальних закладах освіти осіб з особливими освітніми потребами, а саме: постанову Кабінету Міністрів України №635 від 10.07.2019 «Про затвердження Порядку організації інклюзивного навчання у закладах вищої освіти» із змінами, внесеними згідно Постанови Кабінету Міністрів України №765 від 21.07.2021; Закон України «Про освіту»; Закон України «Про вищу освіту»; інші міжнародні та державні нормативно-правові акти для запровадження інклюзивної освіти у вишах.
Зазначає, що ним було надано всі необхідні документи для впровадження для нього інклюзивного освітнього процесу та дистанційної форми навчання, в той час, університетом не вжито жодних заходів для впровадження згаданої освіти для нього.
Також звертає увагу, що висновок суду, що відповідачем вжито всіх необхідних заходів для забезпечення ОСОБА_1 можливості ліквідувати академічну заборгованість, є необгрунтованим та безпідставним, оскільки він звернувся з позовом про порушення його прав університетом, який не впровадив для нього інклюзивне навчання та не надав змоги навчатися відповідно до його фізичних можливостей та особливостей, порушив всі нормативно-правові акти, які регламентують впровадження інклюзивної освіти у вишах.
Просить скасувати рішення Галицького районного суду міста Львова від 15 вересня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.
28 листопада 2023 року від Львівського державного університету фізичної культури ім.Боберського надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення у зв`язку з її безпідставністю. Зазначає, що саме невиконання позивачем вимог навчального плану стало підставою для його відрахування з числа студентів. Стверрджує, що позивачем було надано відповідачу індивідуальну програму реабілітаціїінваліда №69, видану Галицькою Міжрайонною МСЕК 28.01.2022 де у розділі «Реабілітаційні заходи та їх реалізація» в графі «Психолого-педагогічна реабілітація» вказано рекомендація щодо дистанційного навчання або екстернату, в той же час відсутня рекомендація щодо «колективної форми навчання, у тому числі інтегрованого або інклюзивного навчання».
07 грудня 2023 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якому просить задовольнити його апеляційну скаргу. Стверджує, що ним було надано пакет документів, який є більше ніж достатніми для впровадження інклюзивного освітнього процесу саме для нього із затвердженням індивідуального плану навчання.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу представника відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що адміністрацією Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського вжито всіх необхідних заходів для забезпечення ОСОБА_1 за допомогою дистанційної форми навчання можливості ліквідувати академічну заборгованість, згідно індивідуального графіку, з врахуванням його стану здоров`я. Разом з тим, ОСОБА_1 належних заходів для ліквідації академічної заборгованості не вжив, доказів щодо неможливості здачі іспитів, з поважних причин не представив. Судом зазначено, що відповідач неодноразово скеровував на адресу позивача листи в яких, з метою забезпечення продовження навчання у Львівському державному університеті фізичної культури повідомляв, що ОСОБА_3 необхідно з`явитись до університету в деканат фізичної терапії та ерготерапії для ліквідації заборгованості з таких дисциплін: 1. Основи медичний знань (залік). 2. Біомеханіка та клінічна кінезіологія (залік).3.Обстеження, методи оцінки і контролю при порушеннях діяльності опорно – рухового апарату (іспит). 4. Клінічний реабілітаційний менеджмент при порушеннях діяльності опорно – рухового апарату (іспит). Встановлено терміни ліквідації академічної заборгованості, які були неодноразово продовжені. Роз`яснено можливість письмового звернення на електронну пошту деканату факультету фізичної терапії та ерготерапії для узгодження зручного часу візиту.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду про те, що підстав для задоволення позову немає, враховуючи таке. 
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський Суд з прав людини як джерело права неодноразово наголошував, що право на освіту, як викладено в першому реченні статті 2 Протоколу № 1, гарантує кожному, хто знаходиться під юрисдикцією договірних Держав, «право доступу до навчальних закладів, що існують на певний час», але такий доступ становить лише частина права на освіту.
Основним правом кожного на освіту є право, гарантоване однаково для учнів у державних та незалежних школах без різниці (рішення ЄСПЛ Костелло Робертс проти Сполученого Королівства, рішення від 25 березня 1993 року).
Незважаючи на свою важливість, це право, проте, не є абсолютним, але може бути об`єктом обмежень; вони дозволяються неявно, оскільки право доступу «за своєю суттю вимагає регулювання державою». Слід визнати, що регулювання діяльності навчальних закладів може різнитися за часом і в місцях, зокрема, залежно від потреб та ресурсів громади та відмітних особливостей різних рівнів освіти. 
Отже, договірні Держави користуються певною свободою розсуду в цій галузі, хоча остаточне рішення щодо дотримання вимог Конвенції покладається на суд. Для того, щоб забезпечити, щоб накладені обмеження не обмежували розглянуте право до такої міри, що погіршують саму його суть і позбавляють його ефективності, суд повинен переконатись, що вони передбачувані для зацікавлених осіб, і домагатися законної мети.
Звертаючись з цим позовом, позивач стверджує, що відповідач порушив його право на освіту, оскільки не забезпечив йому інклюзивного навчання як особі з особливими освітніми потребами. 
Відповідно до преамбули Закону України «Про освіту» освіта є основою інтелектуального, духовного, фізичного і культурного розвитку особистості, її успішної соціалізації, економічного добробуту, запорукою розвитку суспільства, об`єднаного спільними цінностями і культурою, та держави.
Метою освіти є всебічний розвиток людини як особистості та найвищої цінності суспільства, її талантів, інтелектуальних, творчих і фізичних здібностей, формування цінностей і необхідних для успішної самореалізації компетентностей, виховання відповідальних громадян, які здатні до свідомого суспільного вибору та спрямування своєї діяльності на користь іншим людям і суспільству, збагачення на цій основі інтелектуального, економічного, творчого, культурного потенціалу Українського народу, підвищення освітнього рівня громадян задля забезпечення сталого розвитку України та її європейського вибору.
Відповідно до п.11,12,20 ч.1 ст.1 Закону України «Про освіту» індивідуальний навчальний план - документ, що визначає послідовність, форму і темп засвоєння здобувачем освіти освітніх компонентів освітньої програми з метою реалізації його індивідуальної освітньої траєкторії та розробляється закладом освіти у взаємодії із здобувачем освіти за наявності необхідних для цього ресурсів; інклюзивне навчання - система освітніх послуг, гарантованих державою, що базується на принципах недискримінації, врахування багатоманітності людини, ефективного залучення та включення до освітнього процесу всіх його учасників; особа з особливими освітніми потребами - особа, яка потребує додаткової постійної чи тимчасової підтримки в освітньому процесі з метою забезпечення її права на освіту.
Згідно з ст.20 Закону України «Про освіту» Інклюзивне навчання здобувачів освіти базується на принципах недискримінації, врахування багатоманітності людини, ефективного залучення та включення до освітнього процесу всіх його учасників.
Організація інклюзивного навчання у закладах освіти на відповідних рівнях освіти здійснюється відповідно до порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.
У разі звернення особи з особливими освітніми потребами або її батьків заклад освіти утворює інклюзивний клас та/або групу в обов`язковому порядку.
Спеціальний клас та/або група утворюється керівником закладу освіти за погодженням із засновником цього закладу освіти або уповноваженим ним органом.
Заклади освіти створюють умови для навчання осіб з особливими освітніми потребами відповідно до індивідуальної програми розвитку та з урахуванням їхніх індивідуальних потреб і можливостей.
Заклад освіти відповідно до законодавства організовує та/або забезпечує надання особам з особливими освітніми потребами психолого-педагогічних та корекційно-розвиткових послуг, а також допоміжних засобів для навчання.
Відповідно до п. 4 ч.7 ст.33 Закону України «Про вищу освіту», який є спеціальним законом,який застосується у правовідносинах,які виникли у цій справі, структурними підрозділами закладу вищої освіти може бути спеціальний навчально-реабілітаційний підрозділ, який утворюється з метою організації інклюзивного освітнього процесу та спеціального навчально-реабілітаційного супроводу здобувачів вищої освіти з особливими освітніми потребами, забезпечення їм доступу до якісної вищої освіти з урахуванням обмежень життєдіяльності. 
Структурні підрозділи утворюються рішенням вченої ради закладу вищої освіти у порядку, визначеному цим Законом і статутом закладу вищої освіти (ч.2 ст.33 Закону України «Про вищу освіту»).
Постановою КМУ від 10 липня 2019 р. № 635 затверджено «Порядок організації інклюзивного навчання у закладах вищої освіти»(далі Порядок).
Згідно з Порядком керівник закладу вищої освіти на підставі письмового звернення здобувача освіти з особливими освітніми потребами або одного з батьків (інших законних представників), а також індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (за наявності), іншої документації, що підтверджує наявність в особи особливих освітніх потреб, утворює інклюзивну групу.
Індивідуальний навчальний план здобувача освіти з особливими освітніми потребами розробляється за його участю, з урахуванням рекомендацій індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (за наявності) та/або висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи (за наявності), підписується таким здобувачем освіти та затверджується керівником закладу вищої освіти.
       Судом встановлено, що ОСОБА_1 був зарахований на навчання до Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського за спеціальністю 227 Фізична терапія, ерготерапія, освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавр факультету фізичної терапії та ерготерапії згідно з наказом від 05.09.2020 року №141-С.
30.08.2021 року ОСОБА_4 (мати позивача) звернулась до ректора Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського із заявою, в якій просила створити для свого сина ОСОБА_1 вільний доступ до освітнього процесу і надати можливість навчатись на дистанційній формі навчання на постійній основі (а.с.8).
23.09.2021 року ОСОБА_4 звернулась до ректора до ректора Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського із заявою, в якій просила дозволити її сину - студенту групи 24 ФТЄ факультету «Фізичної терапії та ерготерапії» ОСОБА_1 навчатись дистанційно.
Згідно із довідкою до акта огляду медико – соціальної комісії серії 12ААВ № 049687 від 27.01.2022 року, ОСОБА_1 є особою з 2 групою інвалідності з дитинства. Висновок про умови і характер праці: може продовжувати навчання.
Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда №69 від 28.01.2022 року ОСОБА_1 рекомендовано дистанційну форму навчання , екстернат, незважаючи на те, що у переліку видів та форм реабілітаційних заходів було інклюзивне навчання (а.с.13,13 зворот.)
31.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до ректора Університету, в якій черговий раз просив забезпечити йому дистанційну форму навчання на постійній основі та організувати інклюзивний освітній процес до якої долучив індивідуальну програму інваліда та копію довідки про інвалідність (а.с.14-14зворот). 
16.02.2022 року Університет у відповідь на заяву від 31.01.2022 року повідомив позивача про те, що йому продовжено термін складання зимової заліково-екзаменаційної сесії. Встановлено графік складання іспитів та заліків дистанційно через відеоконференцзв`язок (а.с.82). 
22.02.2022 року ОСОБА_1 повідомлено , що 28.02.2022 року о 14.30 год. відбудеться іспит з предмету «Терапевтичні вправи» за талоном К за допомогою відеоконференцзв`язку тобто дистанційно (а.с.84). 
У листі від 31.03.2022 року ОСОБА_1 запропоновано надати інформацію про готовність складати заліки та іспити згідно встановленого графіку (а.с.87). 
02.05.2022 року ОСОБА_1 продовжено термін складання зимової заліково-екзаменаційної сесії до 30.05.2022 року. Забезпечено складання сесії за допомогою електронних освітніх платформ , онлайн сервісів та інструментів (сайту дистанційного навчання ЛДУФК “Моodle”,Zoom та ін..) (а.с.98). 
Листом першого проректора Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського №498 від 01.09.2022 року доведено до відома ОСОБА_1 , що ним не складено літньої заліково – екзаменаційної сесії за 2021 -2022 н.р. у повному обсязі, зокрема у нього наявна академічна заборгованість з таких дисциплін: основи медичних знань (залік), біомеханіка та клінічна кінезіологія (залік), обстеження, методи оцінки контролю при порушеннях діяльності опорно – рухового апарату (іспит). Відповідно до розпорядження №47 факультету фізичної терапії та екрготерапії від 18.05.2022 року був встановлений графік складання заліків та іспитів літньої заліково – екзаменаційної сесії для студентів, які своєчасно її не склали, по талону «К» з 27 по 31.08.2022 року. Відповідно до наказу №95 –С від 07.07.2022 року ОСОБА_1 встановлено термін ліквідації академічної заборгованості до 31.08.2022 року (а.с.89).
Листом першого ректора Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського №570 від 13.09.2022 року з повідомлення про те, що 01.09.2022 року ОСОБА_3 було скеровано листа з вимогою щодо ліквідації академічної заборгованості та надання письмових пояснень. Зазначене відправлення не було ним отримано з невідомих причин. Повторно повідомлено та доведено до відома, що ОСОБА_1 не складено літньої заліково – екзаменаційної сесії за 2021-2022 н.р. у повному обсязі. Зокрема у ОСОБА_5 , наявна заборгованість з таких дисциплін: 1. Основи медичних знань (залік). 2. Біомеханіка та клінічна кінезіологія (залік).3.Обстеження, методи оцінки і контролю при порушеннях діяльності опорно – рухового апарату (іспит). 4. Клінічний реабілітаційний менеджмент при порушеннях діяльності опорно – рухового апарату (іспит). Відповідно до розпорядження №47 факультету фізичної терапії та ерготерапії від 18.05.2022 року був встановлений графік складання заліків та іспитів літньої заліково – екзаменаційної сесії для студентів, які своєчасно її не склали, по талону «К» з 27.06. по 31.08.2022 року. Відповідно до наказу №95 –С від 07.07.2022 року ОСОБА_3 встановлено термін ліквідації академічної заборгованості до 31.08.2022 року (а.с.94).
З Листа першого ректора Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського №595 від 20.09.2022 року вбачається, що з метою забезпечення продовження навчання у Львівському державному університеті фізичної культури ОСОБА_3 необхідно з`явитись до університету в деканат фізичної терапії та ерготерапії у строк не пізніше 30 вересня 2022 року для узгодження можливості ліквідації заборгованостей з таких дисциплін 1. Основи медичних знань (залік). 2. Біомеханіка та клінічна кінезіологія (залік).3.Обстеження, методи оцінки і контролю при порушеннях діяльності опорно – рухового апарату (іспит). 4. Клінічний реабілітаційний менеджмент при порушеннях діяльності опорно – рухового апарату (іспит). Роз`яснено можливість письмового звернення на електронну пошту деканату факультету фізичної терапії та ерготерапії для узгодження зручного часу візиту (а.с.95).
Листом першого ректора Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського №626 від 03.10.2022 року наголошено ОСОБА_3 на необхідності з`явитись не пізніше 16.10.2022 року до Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського для узгодження здобуття вищої освіти, в тому числі з урахуванням потреб та індивідуальних можливостей ОСОБА_1 .
Наказом ректора Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського №285-С від 29.11.2022 року, ОСОБА_1 студента 2 курсу факультета фізичної терапії та ерготерапії (спеціалість – «Фізична терапія, ерготерапія», місця державного замовлення), відраховано з числа студентів за невиконання індивідуального навчального плану (а.с.7).
Оцінивши належним чином надані докази, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що відповідач вжив усіх необхідних заходів для надання позивачу можливості продовжувати навчання.
Посилання позивача на те, що йому як особі з особливими освітніми потребами мало бути встановлено інклюзивне навчання є безпідставним, оскільки у його програмі реабілітації інваліда №69, яка видана Галицькою Міжрайонною МСЕК 28.01.2022 року не було рекомендації щодо інклюзивного навчання. 
Наказами ректора Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського №118-р від 17.03.2021 року, №464-р від 25.10.2021 року, №15-р від 25.01.2022 року, №60-р від 22.02.2022 року, №68-р від 24.02.2022 року в Університеті запроваджено дистанційне навчання.
Отже відповідач забезпечив позивачу дистанційне навчання відповідно до його заяв та рекомендації наданої програмою реабілітації інваліда №69. 
Враховуючи запроваджену в навчальному закладі дистанційну форму навчання,яка йому рекомендована, позивачем  як здобувачем освіти, не доведено відсутності об`єктивної можливості пройти контрольні заходи оцінювання знань та ліквідувати академічну заборгованість.
Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про вищу освіту», дистанційна форма здобуття освіти - це індивідуалізований процес здобуття освіти, що відбувається в основному за опосередкованої взаємодії віддалених один від одного учасників освітнього процесу в спеціалізованому середовищі, що функціонує на основі сучасних психолого-педагогічних та інформаційно-комунікаційних технологій.
Законом України «Про вищу освіту» визначено, що здобувачі вищої освіти - це особи, які навчаються у закладі вищої освіти на певному рівні вищої освіти з метою здобуття відповідного ступеня і кваліфікації.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 цього Закону , здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 63 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання.
       З врахуванням наведеного, посилання позивача на те, що відповідачем порушені вимоги чинного законодавства щодо організації для нього інклюзивного навчального процесу є безпідставним, оскільки позивачем не доведено необхідність запровадження для нього саме інклюзивного навчання, а дистанційне навчання яке йому рекомендовано програмою реабілітації відповідач йому забезпечив.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог .
Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено законне та обґрунтоване рішення, а тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвилив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Галицького районного суду м.Львова від 15 вересня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.
Повний текст постанови складений 14 березня 2024 року.

Головуюча суддя                                                         Ю.Р. Мікуш

Судді:                                                                 Т.І. Приколота 

Р.В. Савуляк