П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
Справа №  727/12694/23 
Головуючий у 1-й інстанції:   Чебан В.М.  
Суддя-доповідач:  Моніч Б.С. 
28 березня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Моніча Б.С. 
суддів:  Кузьмишина В.М.  Залімського І. Г. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 грудня 2023 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6368774 від 04.01.2023 року, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
27.11.2023 року позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мельник Ю.В., звернулась до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення до Департаменту патрульної поліції серії ЕАР №6368774 від 04.01.2023 року.
В позовній заяві представник позивача просив суд поновити строк звернення до суду з даним позовом.
В обґрунтування пропуску строку зазначив, що позивачці ОСОБА_1 , яка на момент винесення постанови перебувала за кордоном, були заблоковані її карткові рахунки, у зв`язку з чим він звернувся із запитом до УПП в Одеській області.
01.11.20223 року він отримав відповідь на запит від УПП в Одеській області №630а/з/41/13/04/01-23 від 26.10.2023 року, однак копію спірної постанови до зазначеного запиту працівниками поліції так і не було долучено, оскільки вказана постанова серії ЕАР №6368774 від 04.01.2023 року була спрямована до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після зазначеного він звернувся до вищевказаного відділу ДВС із запитом про надання копії вищезазначеної постанови, яка 17.11.2023 року була направлена на його електронну адресу. 24.11.2023 року представник звернувся з позовом до суду (до суду надійшов 27.11.2023 року).
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.11.2023 позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мельник Юрій Васильович, залишено без руху зокрема з підстав пропуску строку, та зазначено, що на підтвердження вищезазначених обставин представником позивача не було долучено копію закордонного паспорту ОСОБА_1 з відмітками про виїзд за межі України, долучена представником позивачки фотокопія постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6368774 від 04.01.2023 року не містить відомостей щодо отримання (неотримання) позивачкою копії спірної постанови, відомостей щодо ознайомлення позивачки зі змістом зазначеної постанови.
08.12.2023 представник позивача подав до суду заяву, до якої, між іншого, долучив копію закордонного паспорту ОСОБА_1 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.12.2023 позов   ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мельник Юрій Васильович, повторно залишено без руху, оскільки на підтвердження зазначених  причин пропуску строку, представником позивача не було долучено доказів знаходження ОСОБА_1 за межами території України.
На виконання вимог ухвали суду 14.12.2023 представник позивача подав до суду заяву, до якої долучив копію відповіді Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, №91-61522/18/23, згідно з якою ОСОБА_1 у період з 15.11.2022 по 13.02.2023 перебувала за межами України.
ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.12.2023  задоволенні вимог клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6368774 від 04.01.2023 року – відмовлено. Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мельник Юрій Васильович, до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення – повернуто представнику позивача разом із всіма додатками до позову.
ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Приймаючи рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що, представником позивачки ОСОБА_1 - Мельником Ю.В. не було надано суду належних доказів поважності причини пропуску передбачених законом строків на оскарження зазначеної постанови.
На думку суду першої інстанції, представнику позивача було відомо про винесену працівниками поліції постанову серії ЕАР №6368774 від 04.01.2023 року ще 01.11.2023 року, тоді як останній звернувся до суду з адмінпозовом про оскарження спірної постанови 27.11.2023 року, тобто з пропуском передбаченого 10-ти денного строку на оскарження вказаної постанови.
Суд не взяв до уваги посилання представника позивачки як поважну причину на перебування позивачки за кордоном, оскільки передбачені законом права позивачки були представлені в даному випадку адвокатом. 
Суд зазначив, що представником позивача надано докази перебування позивачки за кордоном лише з 15.11.2022 року по 13.02.2023 року, в той час як спірна постанова була винесена 04.01.2023 року, а до суду позивачка звернулася аж 27.11.2023 року.
ІV. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.12.2023 по справі №560/11397/23 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначив, що відповідно до частини 2 статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Вказав, що про існування оскаржуваної постанови позивачка, яка перебувала за кордоном, не знала та не отримувала її, і лише 17.11.2023 у відповідь на запит з виконавчої служби м. Одеса на його електронну адресу було надіслано копію оскаржуваної постанови.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.
Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Статтею 285 КУпАП передбачено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.
Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені статтею 289 КУпАП.
Відповідно до ст.289 КупАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Частиною 2 ст.291 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.
Аналіз норм статті 286 КАС України та статей 289, 291 КУпАП свідчить, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, може бути оскаржена протягом десяти днів ПІСЛЯ ЇЇ ВРУЧЕННЯ ОСОБІ АБО ОТРИМАННЯ ПОШТОВОГО ПОВІДОМЛЕННЯ ПРО ВРУЧЕННЯ, АБО ПРО ВІДМОВУ В ЇЇ ОТРИМАННІ, АБО ПОВЕРНЕННЯ ПОШТОВОГО ВІДПРАВЛЕННЯ З ПОЗНАЧКОЮ ПРО НЕВРУЧЕННЯ.
Отже, при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд повинен з`ясувати дату отримання цієї постанови.
Аналогічна правова позиція щодо правозастосування викладена зокрема у постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №953/2781/20, від 16.11.2023 у справі № 290/606/23, яка в силу ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковою для врахування при розгляді даної справи.
З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6368774 від 04.01.2023 року в день її прийняття фактично не отримував. Доказів зворотнього матеріали справи не містять.
Згідно з відповіддю на адвокатський запит представника позивача ОСОБА_1 - Мельника Ю.В. №630а/з/41/13/04/01-23 від 26.10.2023 року, який був наданий УПП в Одеській області вбачається, що останні повідомили представника позивача про винесену УПП в Одеській області постанову серії ЕАР №6368774 від 04.01.2023 року, якою ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначену відповідь представник позивача отримав 01.11.2023 року.
Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що представнику позивача було відомо про винесену працівниками поліцію постанову серії ЕАР №6368774 від 04.01.2023 року ще 01.11.2023 року, оскільки зазначені норми законодавства не пов`язують право позивача на звернення до суду з позовом про оскарження відповідної постанови саме з моментом повідомлення про наявність такої.
Між тим, матеріалами справи підтверджується, що лише 17.11.2023 представнику позивача  Мельнику Ю.В. Першим Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на електронну адресу направлено копію оскаржуваної постанови. 
Водночас до суду з позовом позивач звернувся 27.11.2023, тобто з дотриманням десятиденного строку звернення до суду.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
У справі "Bellet v. France" Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
У зв`язку з викладеним, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не врахував усіх обставин справи та не надав їм належної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви, позбавивши його, таким чином, права на судовий захист.
На підставі вищезазначеного колегія суддів констатує, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позову, що призвело до постановлення незаконного судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Враховуючи викладені обставини, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про повернення позовної заяви позивачу, наявні підстави для скасування його ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
VI. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
За змістом частини першої статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Підсумовуючи викладене, ухвала про повернення позовної заяви підлягає скасуванню в зв`язку з порушенням норм процесуального права з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.  
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6368774 від 04.01.2023 року скасувати.
Справу направити до Шевченківського районного суду м. Чернівці для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

          
Головуючий	 	 	Моніч Б.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Кузьмишин В.М.    Залімський І. Г.