Справа № 140/438/16-ц
Провадження № 22-ц/801/326/2024
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Алєксєєнко В. М.
Доповідач:Войтко Ю. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року	  	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:
головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,
суддів Стадника І. М., Сопруна В. В.,
з участю секретаря судового засідання: Кахно О. А., 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року, постановлену під головуванням судді  Алєксєєнка В. М. в залі суду в м. Немирів Вінницької області,
за заявою ОСОБА_2 подану в інтересах ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа у цивільній справі №140/438/16-ц,
встановив:
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області із заявою про видачу дубліката виконавчого документа у цивільній справі №140/438/16-ц.
Заява мотивована тим, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 30.06.2016 по справі №140/438/16-ц задоволено позовні вимоги ОСОБА_1  до ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 та  ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: виконавчий комітет Немирівської районної державної адміністрації, а саме: «Виселено  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 та  ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 . Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_1 повернення судового збору в розмірі 551,20 грн.». Зазначене рішення суду набрало законної сили 08.08.2016.
Як було встановлено з матеріалів справи, виконавчі листи на рішення суду за заявою стягувача, були направлені поштовою кореспонденцією на його адресу. Однак фактично виконавчі листи стягувачем отримані не були.
Окрім того, згідно загальнодоступної інформації з Автоматичної системи виконавчого провадження та Єдиного реєстру боржників вбачається, що виконавчі провадження у відношенні відповідачів щодо їх виселення з житлового приміщення та суми стягнення судового збору не відкривались, що також, на думку заявника, може бути підтвердженням того, що виконавчі листи не були отримані стягувачем.
Отже заявник вважає, що зазначені виконавчі листи відносно боржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було втрачено при поштовій пересилці.
На сьогоднішній день відповідачі продовжують проживати в квартирі АДРЕСА_1 , що обмежує права ОСОБА_1 в користуванні, володінні та розпорядженні належним йому майном.
З урахуванням викладеного, заявник просив видати йому дублікат виконавчого листа на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30.06.2016 по справі №140/438/16-ц в частині: «Виселення ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 та  ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 . Стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_1 повернення судового збору в розмірі 551,20 грн», а також поновити строк його пред`явлення до виконання.
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року у задоволенні заяви відмовлено.
Ухвала мотивована тим, що втрата виконавчого листа не з вини стягувача не доведена належними та допустимими доказами, а причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа є неповажними, а тому у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновленні строку пред`явлення виконавчого документу необхідно відмовити.
В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що призвели до неправильного вирішення питання, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити його заяву в повному обсязі.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає те, що рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30.06.2016 по справі №140/438/16-ц в примусовому порядку не виконувалось, оскільки фактично виконавчі листи на вказане рішення суду в цій справі видано не було.
Звертає увагу, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції зазначає, що при зверненні до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку виконавчого документу, стягувачем не надано будь-яких доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа, а також поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, посилаючись на відсутність зацікавленості з боку заявника ходом виконання рішення суду з моменту його ухвалення. Однак з цим скаржник не погоджується, оскільки як було зазначено вище, та цей факт підтверджено матеріалами справи, виконавчі листи судом не видавалися, а відтак стягувачем отримані не були, в органи примусового виконання рішення суду до примусового виконання не пред`явлено в зв`язку з їх відсутністю. Тобто фактично стягувач не мав можливості вимагати виконання судового рішення. Вважає, що втрата виконавчих листів відбулася не з вини стягувача.
Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи впродовж встановленого апеляційним судом строку до суду не надійшов.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2024 року, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі. 
Ухвалою суду від 08 лютого 2024 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду 05 березня 2024 року о 11:20 год. Цією ж ухвалою продовжено строк розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на п`ятнадцять днів.
Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року задоволено заяву представника заявника - адвокат Черкасова І. Р. про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, представник заявника - адвокат Черкасов І. Р. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, просив її задовольнити.
Інші учасники справи в засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час і місце слухання справи.
З урахуванням положень частини другої статті 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за їхньої відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника - адвоката Черкасова І. Р., перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції частково не відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 30.06.2016, були задоволені позовні вимоги  ОСОБА_1 до  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 та  ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: виконавчий комітет Немирівської районної державної адміністрації, а саме: «Виселено  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 та  ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 . Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_1 повернення судового збору в розмірі 551,20 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 08.08.2016.
Із доданих до заяви документів, встановлено, що з серпня 2016 року по 26.09.2023 (дата пошуку виконавчих проваджень в АСВП) стягувач не цікавився ходом виконання судового рішення, у зв`язку з чим ним і був пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження втрати виконавчого документа, не зазначено коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа, що є суттєвим для вирішення питання щодо наявності підстав для видачі дубліката виконавчого листа.
Також посилання стягувача на те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений з поважних причин, місцевий суд визнав такими, що не підтверджуються належними та допустимими доказами.
Отже суд першої інстанції дійшов висновку, що при зверненні до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення строку виконавчого документу, стягувачем не надано будь - яких доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа, а також поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки з моменту ухвалення судом першої інстанції рішення у цивільній справі №140/438/16-ц заявник не цікавився ходом виконання вказаного рішення суду.
Колегія суддів вважає, що вирішуючи справу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви, однак помилився з мотивами відмови у видачі дубліката виконавчого документу.
Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 вказав, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.
Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно з підпунктом 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист (постанова Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 2-1380/08).
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 вказано, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
В постановах Верховного Суду від 19 квітня 2019 року у справі № 2-1316/285/11, від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 20 травня 2022 року у справі № 1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
Згідно п. 29.34. Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 № 173, у разі особистої явки стягувача виконавчий лист видається йому під підпис, в іншому випадку виконавчий лист разом із супровідним листом надсилається стягувачу рекомендованим поштовим відправленням. Повернутий без вручення стягувачу виконавчий лист разом із конвертом приєднується до справи. У разі повторного звернення стягувача до суду йому видається виконавчий лист. У разі видачі дубліката виконавчого листа робиться відповідна відмітка в журналі обліку виконавчих документів, виданих судом (у графі "Примітки").
Проте виконавчий лист не надсилався стягувачу рекомендованим поштовим відправленням та немає даних про його вручення стягувачу, виконавче провадження за таким виконавчим листом не відкривалося, а тому відсутність виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.
Не надавши належну правову оцінку доводам стягувача щодо відсутності у нього та в органі ДВС оригіналу спірного виконавчого листа, а також наявним у матеріалах справи доказам на їх підтвердження, врахувавши відповідну судову практику Верховного Суду щодо належності доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого документа, а також факт невиконання боржниками судового рішення, яке набрало законної сили, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність доказів втрати оригіналу виконавчого листа.
В той же час обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (див. постанову Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21)).
Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19)).
У справі, що переглядається, для вирішення заяви про видачу дублікату виконавчого листа першочерговим було вирішення питання про поновлення строку для його пред`явлення. Видача дублікату виконавчого листа не має правової мети, якщо пропущений строк для його пред`явлення.
Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, на час набрання законної сили рішення суду від 30.06.2016 у справі № 140/438/16-ц були врегульовані ЗУ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, згідно статті 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30.06.2016 по справі №140/438/16-ц набрало законної сили 08.08.2016. Заявник ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_7 , надіслав заяву про видачу дублікату виконавчого документу засобами поштового зв`язку 27.09.2023, яка надійшла до суду 06.10.2023.
Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа є неповажними, а саме по собі проживання стягувача в м. Харкові, без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо пред`явлення виконавчого листа до виконання, не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.
Суд відхиляє доводи представника заявника – адвоката Черкасова І. Р. про те, що строки для пред`явлення виконавчого листа пропущені з підстав поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID–19, оскільки 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID–19), в той час як строки пред`явлення виконавчого документу до виконання рішення суду від 30.06.2016 у справі № 140/438/16-ц сплили 09.08.2019.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за необхідне змінити ухвалу суду першої інстанції в частині наведених місцевим судом підстав для відмови в задоволенні  заяви ОСОБА_1 , виклавши мотивувальну частину ухвали в редакції цієї постанови.
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні заяви з підстав, викладених у мотивувальній частині цієї постанови.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 08 березня 2024 року.

Головуючий                                                          Ю. Б. Войтко

Судді:                                                   І. М. Стадник

                                                 В. В. Сопрун