Постанова
Іменем України
25 січня 2024 року
м. Київ
справа № 757/31082/22
провадження № 51-3535км23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючої                                                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                                             ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                      ОСОБА_4 ,
представника власника майна                      ОСОБА_5 ,                                                                    
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 березня 2023 року про повернення її апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2022 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 12013110060002990.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
1.        Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2022 року накладено арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_6 , із забороною йому розпоряджатися вказаним майном, а саме: садовий будинок із господарчим блоком, двома навісами, басейном, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 3222487000:03:001:0734 за адресою: АДРЕСА_1 .
2.       Оскарженою ухвалою Київського апеляційного суду від 07 березня 2023 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на зазначену ухвалу слідчого судді повернуто їй на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, оскільки скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
3.        У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що розгляд слідчим суддею місцевого суду клопотання прокурора про накладення арешту на майно її довірителя ОСОБА_6 відбувся без повідомлення та виклику власника арештованого майна та інших учасників кримінального провадження. Апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді було подано нею протягом встановленого п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України з урахуванням вимог ч. 3 цієї статті п`ятиденного строку на її апеляційне оскарження, який обчислюється з дня отримання копії судового рішення. Однак апеляційний суд, вирішуючи питання про дотримання строку на подачу апеляційної скарги, дійшов необґрунтованого висновку про порушення нею зазначеного строку.
Позиції інших учасників судового провадження
4.       Адвокат ОСОБА_5 підтримала касаційну скаргу і просила її задовольнити.
Мотиви суду
5.       Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке. 
6.        Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги (ст. 433 КПК України).
7.        За приписами ст. 370, ч. 2 ст. 418 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.
8.        Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотним є таке порушення вимог цього Кодексу, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
9.        Доводи адвоката ОСОБА_5 , наведені в касаційній скарзі, про допущення таких порушень під час вирішення питання про прийняття її апеляційної скарги колегією суддів апеляційного суду є слушними.
10.   Відповідно до вимог ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому зазначеним Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
11.   До того ж право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
12.   Згідно з положенням п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
13.   Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.
14.   За змістом п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України  апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. При цьому в абз. 2 ч.  3 указаної статті визначено, що, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
15.   Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 листопада 2019 року (справа № 760/12179/16-к), якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватись з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.
16.   Тобто поінформованість особи з будь-яких інших джерел про постановлене без її виклику та присутності судове рішення чи наявність можливості дізнатися з інших джерел його суть не впливає на правила обчислення процесуального строку на оскарження такого рішення, передбачені ч. 3 ст. 395 КПК України. 
17.   Оскаржене рішення апеляційного суду про повернення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 мотивоване тим, що ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно від 08 листопада 2022 року було у цей же день направлено на адресу власника майна, а апеляційну скаргу подано його представником лише 01 лютого 2023 року.
18.   Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна слідчим суддею було прийнято рішення здійснювати розгляд клопотання про арешт майна без повідомлення власника чи його уповноваженого представника (Т. 2, а. п. 114). На це також звертала увагу адвокат ОСОБА_5 у своїй апеляційній скарзі (Т. 3, а. п. 5). На аркуші матеріалів провадження 118 у томі 2 міститься супровідний лист від 08 листопада 2022 року про направлення копії ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно його власнику ОСОБА_6 за адресою місця знаходження арештованого майна. Однак будь-яких доказів її направлення судом, як і жодної інформації про отримання її адресатом матеріали провадження не містять. 
19.   Водночас в апеляційній скарзі на ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_5 , обґрунтовуючи дотримання строку апеляційного оскарження, вказала, що копію оскаржуваної ухвали було отримано нею як представником власника арештованого майна лише 27 січня 2023 року, що підтверджується відбитком штемпеля місцевого суду на останній сторінці копії ухвали слідчого судді, яка була додана до апеляційної скарги (Т. 3, а. п. 15). Доказів, які б підтверджували іншу дату отримання копії вказаної ухвали власником арештованого майна чи його уповноваженим представником, матеріали провадження не містять. Відтак у даному випадку згідно з ч. 3 ст. 395 КПК України строк апеляційного оскарження для ОСОБА_6 як власника арештованого майна обчислюється з дня отримання його представником копії судового рішення і спливає 01 лютого 2023 року, коли нею і було подано апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно до суду апеляційної інстанції.
20.   Таким чином, відсутні підстави стверджувати про порушення адвокатом ОСОБА_5 строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2022 року про накладення арешту на майно ОСОБА_6 , а тому апеляційний суд дійшов необґрунтованого висновку про повернення її апеляційної скарги через те, що вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, а клопотання про поновлення цього строку  відсутнє. 
21.   З огляду на вищенаведене Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду скасуванню на підставі істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, за результатами якого, врахувавши вищенаведене, апеляційному суду належить ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, колегія суддів 
ухвалила:
Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 07 березня 2023 року про повернення її апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2022 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 12013110060002990, скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                     ОСОБА_3