ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року	Львів	Справа № 380/27251/23 пров. № А/857/24948/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                           Хобор Р.Б.,
суддів                                                                                Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду Лунь З.І. від 11 грудня 2023 року про повернення позовної заяви у справі № 380/27251/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                          В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку та виплату грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2017 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виплаченої у 2016-2017, компенсації за невикористану основну відпустку, компенсацію за додаткову відпустку передбачену пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2015-2017 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, за період з січня 2016 по березень 2017 року, включно, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2017 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виплаченої у 2016-2017, компенсації за невикористану основну відпустку, компенсації за додаткову відпустку передбачену пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2015-2017роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, за період з січня 2016 по березень 2017 року, включно, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
27 листопада 2023 року суддя Львівського окружного адміністративного суду прийняла ухвалу, якою адміністративний позов залишила без руху, у зв`язку з відсутністю заяви про поновлення строку звернення до суду з позовом.
На виконання вимог вказаної ухвали позивач 05.12.2023 року подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. 
У цій заяві позивач зазначив, що не пропустив строк звернення до суду, оскільки на час звільнення позивача зі служби діяли норми законодавства, які не обмежували право особи на звернення до суду про стягнення заробітної плати будь-яким строком.
11 грудня 2023 року суддя Львівського окружного адміністративного суду прийняла ухвалу, якою позовну заяву повернула позивачу, через відсутність поважних причин для поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Не погодившись із ухвалою про повернення позовної заяви, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді суду першої інстанції про повернення позовної заяви. 
У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що на час звільнення діяли норми законодавства, які не обмежували право особи на звернення до суду про стягнення заробітної плати будь-яким строком. З цих підстав позивач вважає, що суд мав застосувати норми законодавства, які діяли на час звільнення, а не на час звернення до суду з позовом.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Відповідно до частини 5 статті 121 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Відповідно до частини 3 статті 121 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Спеціальний строк звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні встановлений статтею 233 Кодексу Законів про працю України.
За приписами ч. 2  ст. 233 Кодексу Законів про працю України, які набрали чинності з 19.07.2022 року, у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні працівник має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
Водночас, відповідно до пункту першого глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відмінити з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Відтак, з урахуванням терміну дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), перебіг строку, передбаченого ч. 2  ст. 233 Кодексу Законів про працю України, на звернення з цим позовом до суду відновлено з 01 липня 2023 року.
Водночас, ч. 2  ст. 233 Кодексу Законів про працю України пов`язує відлік тримісячного строку з моменту одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
Натомість, Кодекс Законів про працю України не визначає форму такого письмового повідомлення. 
Апеляційний суд встановив, що в наказі про виключення позивача зі списків особового складу та всіх видів забезпечення від 23.02.2017 року № 91-ос, який виданий начальником Західного міжрегіонального управління Державної прикордонної служби України, зазначено, які види грошового забезпечення та за який період необхідно виплатити позивачу.
Отже, на думку апеляційного суду, такий наказ можна вважати письмовим повідомлення про суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні.
Водночас, суддя суду першої інстанції не з`ясувала коли позивач ознайомився із цим наказом, а, відповідно, і момент з якого рахується тримісячний строк на звернення до суду про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, передбачений ч. 2  ст. 233 Кодексу Законів про працю України.
Тому, на думку апеляційного суду, суддя суду першої інстанції зробила передчасний висновок про те, що позивач пропустив строк звернення до суду та повернула позовну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суддя суду першої інстанції неправильно застосувала норми процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги підставними та  такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити на продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 320, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                              П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року про повернення позовної заяви у справі № 380/27251/23 скасувати та прийняти постанову, якою справу № 380/27251/23 направити на продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статтею 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Постанова складена 07.02.2024 року