П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/18904/23                             Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко Анна Василівна   
                           Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
11 березня 2024 року                                                                                           м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

2. В обґрунтування позову вказав, що додаткова винагорода, відповідно до Постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стан» позивачу нарахована та сплачена не в повному обсязі.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

3.1. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, у зв"язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов"язаним із захистом Батьківщини, яка передбачена відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану": з 06.03.2022 по 14.02.2022; з 14.03.2022 по 23.03.2022; з 24.03.2022 по 24.04.2022; з 29.04.2022 по 05.05.2022; з 06.05.2022 по 06.06.2022; з 04.07.2022 по 25.07.2022; з 30.09.2022 по 19.10.2022; з 20.10.2022 по 13.11.2022; з 14.11.2022 по 28.11.2022; з 06.01.2023 по 23.01.2023; з 06.02.2023 по 24.02.2023; та з 24.02.2023 по 17.03.2023.

3.2. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період: з 06.03.2022 по 14.02.2022; з 14.03.2022 по 23.03.2022; з 24.03.2022 по 24.04.2022; з 29.04.2022 по 05.05.2022; з 06.05.2022 по 06.06.2022; з 04.07.2022 по 25.07.2022; з 30.09.2022 по 19.10.2022; з 20.10.2022 по 13.11.2022; з 14.11.2022 по 28.11.2022; з 06.01.2023 по 23.01.2023; з 06.02.2023 по 24.02.2023; та з 24.02.2023 по 17.03.2023, додаткову грошову винагороду на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого закладу у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, із розрахунку до 100000,00 грн на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні, з урахуванням проведених виплат за цей період.

3.3. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Військова частина НОМЕР_1 , не погоджуючись з вказаним рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

5. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що у п.8 Окремого доручення Міністерства оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, вказано, що додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень також виплачується військовослужбовцям, які брали безпосередню участь у бойових діях або заходах, під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій та отримали поранення (контузії, травми, каліцтва) - за увесь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії. Оскільки з моменту отримання поранення було переривання лікування, то підстави для виплати додаткової винагороди в подальшому, відсутні.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України у складі військової частини НОМЕР_1 , що не заперечується відповідачем.

7. Згідно з довідкою №1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 30.03.2022 встановлено, що 28 лютого 2022 року ОСОБА_1 , за обставин виконання бойового завдання отримав: закритий уламковий перелом проксимального мета епіфізу правої плечової кістки з вивихом голівки до заду (а.с. 29).

8. Відповідно до перевідного епікризу із медичної карти амбулаторного (страціонарного) хворого №912 позивач в період з 06.03.2022 по 14.03.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 м.Житомир з діагнозом: закритий уламковий перелом проксимального метаепіфізу правої плечової кістки з вивихом голівки до заду (а.с. 28).

9. В період з 14.03.2022 по 23.03.2022 ОСОБА_1 перебував на лікуванні в хірургічному відділення КНП «ГВВ» ЖОР м.Бердичів згідно з копію виписки-епікризу №728 (22) з вищевказаним діагнозом (а.с. 27).

10. У довідці ВЛК військової частини НОМЕР_3 від 24.03.2022 №216 вказано, що стан позивача після операції (07.03.2022) відкритої репозиції, МОС правої плечової кістки пластиною з приводу її закритого уламкового перелому з вивихом голівки (25.02.2022) зі зміщенням, з тимчасовим порушенням функцій. Травма, так, пов"язана з проходженням військової служби. Потребує відпустки за станом здоров"я на 30 календарних днів (а.с. 38).

11. Згідно з довідкою-випискою з історії хвороби стаціонарного хворого №579337 позивач в період з 29.04.2022 по 05.05.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в ДУ "ІТО НАМИ України" м.Київ (а.с. 26).

12. Відповідно до довідки ВЛК військової частини НОМЕР_3 від 06.05.2022 №260 позивачу надано відпустку за станом здоров`я, після проведеної операції (02.05.2022) 06.05.2022 - 06.06.2022.

13. В період з 04.07.2022 по 25.07.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в «НКЦ Новоград-Волинське міськрайонне територіальне медичне об"єднання» м.Звягель, що підтверджується копією виписки №4401 ВІД 25.07.2022 (а.с. 25).

13. ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в період:

- 30.09.2022-19.10.2022 - КНП «Київський міський клінічний госпіталь ветеранів війни» м.Київ (виписка №1564) (а.с. 23);

- 20.10.2022-13.11.2022 - Український Державний медико-соціальний центр ветеранів війни с.Циблі Київської області (виписка № 2782) (а.с. 22);

- 14.11.2022-28.11.2022 - КНП «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради» м.Черкаси (виписка № 3173) (а.с. 21).

14. Також в подальшому, після неодноразових курсів реабілітації, позивач перебував на стаціонарному лікуванні внаслідок перелому-вивиху правої плечової кістки (28.02.2022), а саме в період:

- 06.01.2023-23.01.2023 - КНП «Новоград-Волинське міськрайонне територіальне медичне об"єднання» м.Звягель (виписка №149) (а.с. 19);

- 06.02.2023-24.02.2023 - КНП «Київський міський клінічний госпіталь ветеранів війни» м.Київ (перевідний епікриз з історії хвороби №203) (а.с. 18);

- 24.02.2023-17.03.2023 - ДЗ «Центр психічного здоров`я та реабілітації ветеранів «Лісова поляна» Міністерства охорони здоров"я України» м.Київ (виписний епікриз №540) (а.с. 17).

15. На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 03.03.2023 №27-РС, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №87 від 18 березня 2023 року, рядового ОСОБА_1 , звільнено з військової служби (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) ВЛК про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) (а.с. 30).

16. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач наполягає, що йому не було нараховано та виплачено грошове забезпечення у належному розмірі, а саме не нараховано та не виплачено додаткову грошову виплату, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 100000 грн на місяць за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово- лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

17. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18. Згідно зі ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

19. Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

20. Статтею 2 Закону № 2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

21. Положеннями статті 3 Закону № 2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

22. Відповідно до п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

23. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

24. Згідно з Інструкцією «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року № 558 грошове забезпечення означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

25. Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

26. На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168).

27. Так, пунктом п. 1 Постанови № 168 передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

28. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

29. Відповідно до п. 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

30. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів виходить з такого.

31. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

32. Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

33. При цьому, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

34. Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

35. Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

36. Судом встановлено, що вказана довідка (від 30.03.2022 №1), оформлена відповідно до встановленого порядку, наявна у позивача, де зазначено, що він 28.02.2022, за обставин саме виконання бойових завдань (запинити колону військової техніки противника), в районі населеного пункту Ольшана Чернігівської області внаслідок зіткнення з ворогом, позивач отримав: закритий уламковий перелом проксимального мета епіфізу правої плечової кістки з вивихом голівки до заду (а.с. 29).

37. Матеріали справи свідчать, що позивач, у зв`язку з отриманим 28.02.2022 пораненням, перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме в період: з 06.03.2022 по 14.02.2022; з 14.03.2022 по 23.03.2022; з 29.04.2022 по 05.05.2022; з 04.07.2022 по 25.07.2022; з 30.09.2022 по 19.10.2022; з 20.10.2022 по 13.11.2022; з 14.11.2022 по 28.11.2022; з 06.01.2023 по 23.01.2023; з 06.02.2023 по 24.02.2023; та з 24.02.2023 по 17.03.2023.

38. Колегія суддів констатує, що обидві вищевказані умови (пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення) у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються медичними документами складеними на позивача, які містяться в матеріалах справи.

39. При цьому, час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із таким пораненням підтверджується належними доказами (виписками із медичної карти стаціонарного хворого, епікризу), а тому суд дійшов висновку, що позивач набув право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень за час проходження такого лікування та її ненарахування у такому розмірі є протиправною бездіяльністю відповідача - військової частини НОМЕР_1 .

40. Сам по собі факт припинення стаціонарного лікування наслідків отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва), а потім його продовження в силу об`єктивних причин (ускладнення після завершення лікування тощо) не можуть бути підставою для позбавлення військовослужбовця права на отримання збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди у тих періодах, коли військовослужбовець знаходився на стаціонарному лікуванні.

41. Таким чином, у вказані проміжки часу позивачу мало бути нараховано та виплачено додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, збільшену до 100000 грн.

42. Окрім того, як свідчить довідка №216 від 24.03.2022, яка видана військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_3 , позивач потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів, у зв`язку зі станом після операції (07.03.2022) (а.с. 38).

43. Також, відповідно до довідки №260 від 06.05.2022, яка видана військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_3 , позивач потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів, у зв"язку зі станом після операції (02.05.2022) (а.с. 39).

44. З огляду на вказане, матеріалами справи підтверджено перебування позивача у відпустці за станом здоров`я для лікування за висновком військово-лікарської комісії, тривалістю 30 календарних днів, тобто в період з 24.03.2022 по 24.04.2022   та з 06.05.2022 по 06.06.2022.

45. Беззаперечним є те, що позивач перебував у відпустці для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

46. Окрім того, суд враховує, що відповідно до свідоцтва про хворобу №82 від 01.02.2023, яке видала Військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням із військового обліку. Також у вказаному свідоцтві про хворобу, виданому Військово-лікарською комісією, зазначено, що отримана травма (наслідки важкого переломо-вивиху правої плечової кістки 28.02.2023), ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (а.с. 15).

47. Положеннями Постанови №168 передбачає дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі 100000,00 грн, а саме:

1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

48. Вищевикладене, на переконання суду свідчить, що у розумінні п.1 Постанови №168 позивач вважається особою, яка у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувала на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (включаючи час переміщення), а відтак має право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн в розрахунку на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, а саме за періоди: з 06.03.2022 по 14.02.2022; з 14.03.2022 по 23.03.2022; з 24.03.2022 по 24.04.2022; з 29.04.2022 по 05.05.2022; з 06.05.2022 по 06.06.2022; з 04.07.2022 по 25.07.2022; з 30.09.2022 по 19.10.2022; з 20.10.2022 по 13.11.2022; з 14.11.2022 по 28.11.2022; з 06.01.2023 по 23.01.2023; з 06.02.2023 по 24.02.2023; та з 24.02.2023 по 17.03.2023.

49. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо не обхідності здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого закладу у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, із розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні, з урахуванням проведених виплат за цей період.

50. Колегія суддів зазначає, що розрахунок додаткової винагороди та визначення періоду, за який вона повинна виплачуватися, є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходить військову службу та який виплачує йому грошове забезпечення. Тому, саме на відповідача за наявності передбачених законодавством підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, визначивши при цьому період для її розрахунку.

51. Визначення розміру заборгованості з невиплаченої додаткової грошової винагороди належить до повноважень відповідача, що він повинен зробити на виконання судового рішення.

52. Нарахування та виплата грошового забезпечення кожному окремому військовослужбовцю здійснюється із врахуванням конкретних обставин проходження таким військовослужбовцем служби та виконуваних ним завдань, а виплата додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць виплачується військовослужбовцям пропорційно часу участі у відповідних діях та заходах.

53. Таким чином, обираючи спосіб відновлення порушеного права позивача, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

54. На підставі вищевикладених положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу за період: з 06.03.2022 по 14.02.2022; з 14.03.2022 по 23.03.2022; з 24.03.2022 по 24.04.2022; з 29.04.2022 по 05.05.2022; з 06.05.2022 по 06.06.2022; з 04.07.2022 по 25.07.2022; з 30.09.2022 по 19.10.2022; з 20.10.2022 по 13.11.2022; з 14.11.2022 по 28.11.2022; з 06.01.2023 по 23.01.2023; з 06.02.2023 по 24.02.2023; та з 24.02.2023 по 17.03.2023, додаткову грошову винагороду на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого закладу у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, із розрахунку до 100000,00 грн на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні, з урахуванням проведених виплат за цей період.

55. Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

56. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

57. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

58. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

59. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

60. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

          
Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Залімський І. Г.    Сушко О.О.