ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 лютого 2024 року 	м. Дніпро	справа № 337/4091/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Головко О.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 31 серпня 2023 року (суддя Салтан Л.Г.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:
скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА №00001938 від 21.11.2022  про накладання на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн посилаючись на те, що притягнення до адміністративної відповідальності є протиправним.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно вказаної постанови 10 жовтня 2022 року о 09 год. 41 хв, за адресою км. 186+337 на дорозі М-04 Дніпропетровська область, в автоматичному режимі технічним засобом WIM 20, WAGA-W1M35 № 7 було зафіксовано, що належний ОСОБА_1 автомобіль DAF XF 105.460, д\н НОМЕР_1 рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,1% (4,076 тон), за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Про сам факт існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 стало відомо лише з відповіді Державної служби України з безпеки на транспорті на адвокатський запит від 22.06.2023 адвоката Василенка Олександра Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 . 05 липня 2023 року представником Позивача було направлено на адресу Державної служби України з безпеки на транспорті скаргу про скасування вищезазначеної Постанови. 18 липня 2023 року представником Позивача було отримано рішення Державної служби України з безпеки на транспорті, згідно якого відмовлено у задоволенні скарги про скасування Постанови. У постанові АА № 00001938 від 21 листопада 2022 року зазначено, що ОСОБА_1 нібито допустив перевищення нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу на 10,1 %, що становить 4,076 тон. Також, у графі «Фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу» зазначено, що повна маса транспортного засобу становить 48973 кг. Разом з тим, оскаржувана постанова містить посилання на онлайн-ресурс із матеріалами постанови АА № 00001938 від 21 листопада 2022 року, де доступні: фото звіт фіксації транспортного засобу, інформація про транспортний засіб та відомості про відповідальну особу. Згідно розділу «Інформація про транспортний засіб» у графі «Зафіксовані порушення» зазначено - зафіксовано перевищення загальної маси транспортного засобу на 10.1% (4,0757 тон). Виходячи з розрахунку невідомого значення, шляхом пропорції, можна встановити, що: - у випадку перевищення ваги транспортного засобу на 10.1 %, що становить 4.076 т. (як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення), то повна маса (100 %) транспортного засобу має бути 40,35 т.; - у випадку перевищення ваги транспортного засобу на 10.1 %, що становить 8,623 т. (відповідно до інформації з роздруківки Сервісу перевірки адміністративних правопорушень), то повна маса (100 %) транспортного засобу має бути 85,376 т.; - у випадку, якщо повна маса транспортного засобу становить 48,973 т. (як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення), то перевищення маси транспортного засобі у розмірі 10,1% має становити 4,946 т. Таким чином, усі значення, наявні в оскаржуваній постанові та електронних документах суперечать один одному. Зі змісту оскаржуваної постанови неможливо встановити наявність або відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, тому вона не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Оскаржувана постанова, як зазначалось вище, містить посилання на онлайн- ресурс із матеріалами постанови АА № 00001938 від 21 листопада 2023 року, де доступні: фото звіт фіксації транспортного засобу, інформація про транспортний засіб та відомості про відповідальну особу. Згідно розділу «Фото звіт» зафіксовано, що транспортний засіб DAF XF 105.460, д\н НОМЕР_1 здійснював перевезення цистерни д/н НОМЕР_2 та був завантажений вантажем — рідиною. Таким чином, рідкий вантаж, в силу фізичних властивостей, є рухомим під час руху автомобіля, тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, поводить себе нестабільно та легко деформується під дією інерційних сил. Через це, проведення зважування у русі без дотримання часу, необхідного для врівноваження вантажу не може дати достовірних результатів навантаження на транспортний засіб та причіп, адже не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу автомобіля та причепу. Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні. Відповідно до пп. 3 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», великовагові та великогабаритні транспортні засоби транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у п. ПДР. затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки. При розгляді цієї адміністративної справи, слід також враховувати властивості вантажу, який перевозить автомобіль, стосовно якого виявлено правопорушення. У даному випадку це рідина, тому при її перевезенні рідина може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху під дією інерційних сил. Єдиною методикою виконання вимірювань по осьових навантаженнях на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань по осьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію №02-84-08. Разом із тим, вказана методика не розповсюджується на транспортні засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі. Наразі беззаперечних, належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст, 132-1 КУпАП в матеріалах адміністративної справи відсутні. Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП не може достовірно свідчити про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Крім того, згідно оскаржуваної постанови АА № 00001938 від 21 листопада 2022 року не зазначено, що автомобіль DAF XF 105.460, д\н НОМЕР_1 рухався із бортовим причепом - цистерна д/н НОМЕР_2 , хоча згідно з фотографій автомобіль рухався із причепом - цистерною. Вважає, що посадовою особою - державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушення Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті у оскаржуваній постанові допущено велику кількість порушень, які не можна усунути, і які унеможливлюють притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Крім того, відповідно до договору оренди транспортного засобу від 01 липня 2022 року, згідно якого ФОП ОСОБА_2 прийняв у тимчасове володіння та користування вантажний спеціалізований сідловий тягач DAF XF 105.460, з реєстраційним номером д\н НОМЕР_1 , терміном на 1 рік. У зв`язку з вищевикладеними обставинами відповідальною особою у даних правовідносинах є особа, якій передано у користування зазначений транспортний засіб, що відповідає вимогам ч.І ст. 14-3, ч.2 статті 122-2, ч.2 і 3 статті 132-1 КУпАП,
Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 31 серпня 2023 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, наполягаючи на протиправність оскаржуваної позивачем постанови, на недоведеності вчинення позивачем правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності.
Крім того, скаржник ставить під сумнів вірність здійсненого відповідачем розрахунку перевищення транспортним засобом вагових параметрів. Зазначає про неотримання оскаржуваної постанови, що свідчить про відсутність інформації про набрання нею законної сили.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.
Суд, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу DAF, FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричепа SR34ЕSRA, реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Постановою від 21.11.2022 серії НОМЕР_4 встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 10.1% (4.076 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Окрім того, зазначені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3800 мм, 2-3: 5600 мм, 3-4: 1300 мм; 4-5: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 7666 кг, 2 - 13421 кг, 3 - 9170 кг, 4 - 9257 кг; 5 - 9459 кг; загальна маса - 48973 кг.; Зазначено виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу: загальна маса – 44075,7 кг.
Також у оскаржуваній постанові міститься посилання в Інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та ідентифікатор доступу.
З оскаржуваної постанови вбачається, що правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі технічним засобом WIM 20, WAGA-WIM35, №7, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії №UA.TR.113-0619/05F-21 до 22 липня 2022 року.
З відомостей, що містяться на сайті Національного наукового центру «Інститут метрології» (http://www.metrology.kharkov.ua/index.php?id=948), встановлено, що відповідність приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM35 вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки підтверджена сертифікатом відповідності ННЦ «Інститут метрології» № UA.TR.113-0619-21, строком дії до 12 квітня 2031 року.
Не погодившись з означеною постановою, ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до суду.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступе.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно статті 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від 05.04.2001 рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Відповідно до абзацу 4 пункту 4. Правил допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі – «Правила дорожнього руху»).
Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з підпунктом 22.5 пункту 22 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують::
а) зовнішні габарити:
за шириною 2,6 м (сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, без винесення габариту на смугу зустрічного руху - 3,75 м),
за висотою від поверхні дороги - 4 м (транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, на маршрутах, встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою, Національною поліцією - 4,35 м),
за довжиною: вантажного автомобіля – 12 м, автопоїзда – 22 м, автомобіля (тягача) з напівпричепом - 18,75 м, маршрутного транспортного засобу - 18,75 м, виступ вантажу за задній габарит транспортного засобу – 2 м;
б) фактичної маси:
- для автомобільних доріг державного значення:
вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 тонн, трьохвісний автомобіль - 25 тонн (26 тонн, для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни), чотирьохвісний автомобіль - 32 тонни, чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами – 38 тонн,
комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом – 36 тонн, двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом – 40 тонн, трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом – 40 тонн, двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра – 42 тонни, трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра – 44 тонни,
автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 тонн,
- для автомобільних доріг місцевого значення:
вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 14 тонн, трьохвісний автомобіль - 21 тонн, чотирьохвісний автомобіль - 24 тонни, чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами – 24 тонни,
комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом – 24 тонни, двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом – 24 тонни, трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом – 24 тонни, двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра – 24 тонни, трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра – 24 тонни,
автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 24 тонни,
в) навантаження на вісь:
- для автомобільних доріг державного значення:
на одинарну вісь – 11,5 тонн,
на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр – 11,5 тонн, від 1 до 1,3 метра – 16 тонн, від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах – 18 тонн, від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни – 19 тонн, від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни – 23 тонни, від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів – 20 тонн,
на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше – 21 тонна, понад 1,3 до 1,4 метра – 24 тонни,
- для автомобільних доріг місцевого значення:
на одинарну вісь – 7 тонн,
на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр – 7 тонн, від 1 до 1,3 метра – 10 тонн, від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах – 10,5 тонн, від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни – 11,5 тонн, від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни – 11,5 тонн, від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів – 11,5 тонн,
на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше – 13 тонн, понад 1,3 до 1,4 метра – 14 тонн.
Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (Офіційний вісник України, 2001 р., № 3, ст. 75).
Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.
Відповідальність за частиною 2 статті 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Санкція частини 2 статті 132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Як видно зі змісту статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з частиною 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Частинами 2, 3, 4 статті 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В свою чергу, порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174, визначено, що автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті (далі - автоматичний пункт) - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.
Відповідно до п. 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).
Так, зважування було проведено в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу WIM 20, WAGA-WIM35, № 7, законність використання якого підтверджена Свідоцтвом про повірку типу справність якого підтверджена сертифікатом відповідності UA.TR.113-0619/05F-21 чинним до 12.04.2031.
Оскаржувана постанова містить фотозображення транспортного засобу та посилання на ідентифікатор доступу для ознайомлення з зображеннями та відео транспортного засобу в момент правопорушення.
При цьому, зазначена постанова містить інформацію, зокрема, щодо перевищення транспортним засобом, який належить позивачу габаритно-вагових параметрів, а саме повна маса транспортного засобу на 10.1% (4,076 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Також, зазначено, зазначена постанова містить інформацію, зокрема, щодо перевищення транспортним засобом, який належить позивачу габаритно-вагових параметрів, а саме повна маса транспортного засобу з урахуванням похибки становить 44075,7 кг.
Розрахунок відсоткового перевищення, з урахуванням похибки, загальної маси становить: ((48973- 40000 – (10% * 48973) / 40000) * 100 = 10,1% (4,076 тон).
Вказані докази доводять встановлене правопорушення, зафіксоване в оскаржуваній постанові та є такими, що зібрані відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174.
Таким чином суд не ставить під сумнів показники, зафіксовані вищенаведеним вимірювальним пристроєм.
Разом з тим, щодо твердження скаржника про невірність розрахунку відповідачем перевищення транспортним засобом вагових параметрів, колегія суддів зазначає наступне.
Так, в оскаржуваній постанови наведено формулу, за якою здійснюється розрахунок перевищення габаритно-вагових норм:
% перевищення = (Хфакт – Хнорм – похибка пристрою)/Хнорм*100%
Регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010 становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.
Оскаржувана постанова містить посилання на онлайн-ресурс із матеріалами постанови АА № 00001938 від 21 листопада 2022 року, де доступні: фото звіт фіксації транспортного засобу, інформація про транспортний засіб та відомості про відповідальну особу. Згідно розділу «Інформація про транспортний засіб» у графі «Зафіксовані порушення» зазначено - зафіксовано перевищення загальної маси транспортного засобу на 10.1% (4,0757 тон).
Виходячи з розрахунку невідомого значення, шляхом пропорції, можна встановити, що: - у випадку перевищення ваги транспортного засобу на 10.1 %, що становить 4.076 т. (як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення), то повна маса (100 %) транспортного засобу має бути 40,35 т.; - у випадку перевищення ваги транспортного засобу на 10.1 %, що становить 8,623 т. (відповідно до інформації з роздруківки Сервісу перевірки адміністративних правопорушень), то повна маса (100 %) транспортного засобу має бути 85,376 т.; - у випадку, якщо повна маса транспортного засобу становить 48,973 т. (як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення), то перевищення маси транспортного засобі у розмірі 10,1% має становити 4,946 т.
За таких обставин, твердження скаржника про невірність розрахунку відповідачем перевищення транспортним засобом вагових параметрів не знайшло свого підтвердження.
                    Також судом встановлено, що зміст оскаржуваної постанови повністю відповідають статті 283 КУпАП.
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що в силу приписів статті 14-3 КУпАП саме позивач, як власник транспортного засобу, є належним суб`єктом відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про правомірність спірної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
При цьому, доводи скаржника щодо відсутності доказів направлення оскаржуваної постанови позивачу, жодним чином не впливають на правомірність винесеної відносно позивача постанови, а факт її отримання скаржником підтверджується її копією, долученою до позовної заяви.
Стосовно вимог про скасування рішення Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.07.2023 про відмову в задоволенні скарги на постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА №00001938 від 21.11.2022, суд зазначає, що це рішення Укртрансбезпеки не є індивідуальним актом у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України, а є рішенням, прийнятим за результатами досудового порядку вирішення спору, не створює для позивача будь-яких негативних наслідків, тому позовні вимоги в цій частині також не можуть бути задоволені.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст. ст. 308,   311,   315,   316,   321,   322,   325,   328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      О.В. Головко