Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/4809/33/24                 Головуючий у суді І інстанції: Лях М.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП         Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2024 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду                                                 Бондарчук Р.А., 
з участю:
представника особи, яка притягається до відповідальності                 Галінкіна В.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2023 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 
ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою Онуфріївськогорайонного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 536 грн 80 коп. судового збору на користь держави.
Згідно постанови суду  ОСОБА_1 30.06.2023 о 17 год. 45 хв. по вул. Магістральна в смт. Онуфріївка Олександрійського району Кіровоградської області водій керував автомобілем ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). На місці зупинки ним було пройдено огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер 6810, тест № 4297 позитивний 0, 95 проміле, з результатом якого ОСОБА_1 не погодився. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що з відеозаписі долучених працівниками поліції не було роз`яснено права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. 
При цьому, після проходження огляду на місці зупинки він одразу заявив про готовність проїхати до закладу охорони здоров`я, але внаслідок тиску працівників поліції в подальшому йому надиктували запис про відмову від огляду в медичному закладі, які він записав у протоколі. 
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні документи про відсторонення його керування транспортним засобом, що у свою чергу свідчить про сумніви щодо неупередженості дотримання працівниками поліції вимог закону. 
Також, йому не було роз`яснено право користуватись правовою допомогою. Другий екземпляр акту огляду на стан алкогольного сп`яніння йому не вручено та не надано на підпис, тобто його не було ознайомлено з результатами проведення огляду. 
В матеріалах справи відсутні документи про направлення йогона огляд до закладу охорони здоров`я. 
З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що у нього відсутні ознаки алкогольного сп`яніння. 
Більш того, на думку апелянта відеозапис не є належним доказом оскільки відсутні цифровий підпис як автора так і особи уповноваженої на виготовлення копії. 

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції – без змін, з таких підстав.
В суді апеляційної інстанції представник особи, яка притягається до відповідальності адвокат Галінкін В.Ф. підтримав апеляційну скаргу з детальним обґрунтуванням зазначених підстьав та просив її задовольнити. Зазначив, що його підзахисному не роз`яснювались його права, він не розумів наслідки відмов, а також порушення права на захист. Також додав, що свої пояснення його підзахисний підписував під диктовку працівників поліції. 
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015  № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Відповідно до ст. 266 КУпАП, водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

При цьому, винність  ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 189407 від 30 червня 2023 року, яким підтверджується, що саме 30.06.2023 о 17 год. 45 хв. по вул. Магістральна в смт. Онуфріївка Олександрійського району Кіровоградської області, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину  ОСОБА_1 ;
- поясненнями ОСОБА_1 зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до яких з результатом приладу «Драгер» він не згоден, а від огляду в медичному закладі він відмовляється;
- тестом № 4297 за результатами продуття Аlcotest 6810, в якому зазначено, що у  ОСОБА_1 встановлено 0, 95 проміле;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у  ОСОБА_1  виявлено ознаки алкогольного сп`яніння різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя та очей, результат позитивний 0, 95 проміле, з результатом  ОСОБА_1 не згодний;
- свідоцтвом про повірку газоаналізатора Алкотест «Драгер 6810» № 12-01/1677, чинним до 22 травня 2024;
- довідкою про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 15.07.2021, ТСЦ 3542, категорія В, С, С1;
- рапортом працівника поліції із зазначенням цифрової нагрудної відеокамери, на яку здійснювалась фіксація правопорушення, відеозаписами з відображенням обставин справи;
- - відеозаписами події на яких зафіксовано зупинку транспортного засобу, ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , через відсутність ременя безпеки, за що на нього було винесено постанову про адміністративне правопорушення. Після виявлення ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на місці зупинки, а також в умовах закладу охорони здоров`я. За пропозицією працівників поліції продув газоаналізатор Драгер, який показав результат 0, 95 % проміле, що, також, підтверджується і роздруківкою з приладу Алкотест Драгер 6810, тест № 4297 /а.с. 2/. Проте, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в долучених до матеріалах справи документах, ОСОБА_1 не погодився з таким результатом, про що ним особисто зазначено. При цьому, він пояснює, що вживав алкоголь напередодні. На пропозицію працівників поліції пройти альтернативний огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я – КНП «Онуфріївська ЦРЛ», якому надано право проведення огляду особи на стан сп`яніння, водій відмовився.
Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях  ОСОБА_1 порушень вимог 2.5 ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
А тому, факт порушення п. 2.5 ПДР - є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та наступає незалежно від того чи особа перебували в стані сп`яніння чи ні, оскільки законодавцем чітко передбачено імперативний обов`язок водія проходження відповідного огляду. 
В той же час, необхідно значи про те, що з відеозапису вбачається  ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, однак не погодився з його результатом та відмовся від проходження огляду в умовах закладу охорони здоров`я, чітко усвідомлював наслідки відмови, у тому числі і складання протоколу про адміністративне правопорушення та наслідки притягнення до адміністративної відповідальності. 
А тому, вказані дії  ОСОБА_1 утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. 

       Доводи про не роз`яснення  ОСОБА_1 його прав, як підстава для скасування судового рішення та закриття провадження у справі судом не може бути враховано оскільки відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       В даному випадку водій або проходить огляд або відмовляється від проходження відповідного огляду. 
Не можуть бути враховані доводи захисту про порушення права на захист , оскільки не роз`ясненні його права, як підстава для закриття провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення. В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 189407 від 30.06.2023 чітко зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, про що він поставив власноручний підпис, тобто в протоколі зазначено відмітку про роз`яснення прав, також роз`яснено відповідні права особі у суді першої та апеляційної інстанції, крім того ОСОБА_1 користувався правовою допомогою. Більш того, суд першої та апеляційної інстанції розглядав справу за участі професійних адвокатів, тим самим поновив у правах передбачених ст. 268 КУпАП, однак апелянтом не було надано будь-яких додаткових доказів та аргументів стосовно його не винуватості. 
Крім того, ОСОБА_1 та його захисник – адвокат  будь яких доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення не надали. 

       Також, не можуть бути враховані доводи про відсутність документів про відсторонення  ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, як підстава для скасування судового рішення, оскільки вказане жодним чином не впливає на порядок огляду. 

       Разом з тим, не можуть бути враховані доводи про відсутність направлення, як підстава для закриття провадження у справі, оскільки, як вбачається з відеозапису 
 ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідного огляду. 
       У даному випадку у разі виявлення бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я та не направлення його працівниками поліції, вказані дії були б враховані судом як підстава для закриття провадження. 

       Доводи про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 порядок огляду є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються відеозаписом наявним в матеріалах справи відповідно до якого ОСОБА_1 після продуття алкотестеру неодноразово роз`яснюють право проходження огляду у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовляється, а також повідомляють про наслідки такої відмови у тому числі складання протоколу про адміністративне правопорушення. 

Твердження про визнання відеозаписів не належним доказом, суд до уваги не приймає, враховуючи наступне.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Наявний у справі диск відеозапису є належними та допустимими доказами. Докази на підтвердження протилежного, в матеріалах справи відсутні.
Необхідно зазначити про те, що правопорушник та його захисник не оспорює дійсність даних зафіксовані на відеозаписі. 
А тому, враховуючи те, що інформація яка міститься на відеозаписі не оспорюється жодними учасниками справи ні в суді першої та апеляційної інстанції, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що докази, які містяться на диску є достатніми та необхідними для встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 

Доводи про невідповідність дій працівника поліції вимогам КУпАП не можуть бути враховано, оскільки перевіркою матеріалів справи встановлено, що матеріали про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 складені у відповідності до вимог КУпАП.
При цьому, правопорушник та його захисник не оспорює дійсність відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. 

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже,  ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
При цьому, з відеозапису вбачається, що  ОСОБА_1 чітко усвідомлював про складання відносно нього протоколу та про наслідки у разі притягнення його до адміністративної відповідальності. 

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Врахувавши вказані обставини суд призначив  ОСОБА_1  адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим. 
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено. 
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях 
 ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -
П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення, а постанову Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2023 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду                  Р.А. Бондарчук