УХВАЛА
 
20 лютого 2024 року
м. Київ
справа № 161/16207/18
провадження № 51-878 ск 24
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої               ОСОБА_1 ,
суддів            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ,
встановила:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаного судового рішення у  касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання п. 4 ч. 2, ч. 6 цієї норми процесуального права. 
Відповідно до законодавчих приписів у касаційній скарзі має бути відображено правове обґрунтування заявленої вимоги, адже суд касаційної інстанції (далі - Суд) наділений повноваженнями скасувати чи змінити оспорювані рішення лише на  підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. У силу статей 433, 438 цього Кодексу Суд не ревізує повноти розгляду та відповідності висновків у вироку й ухвалі фактичним обставинам кримінального провадження, а при здійсненні касаційної процедури виходить з обставин, установлених судами нижчих інстанцій.
Зазначене при зверненні до суду касаційної інстанції скаржниця залишила поза увагою.
За змістом касаційної скарги у ній її авторка просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_5 та інших осіб і призначити новий розгляд у  цьому суді. Однак, як убачається з доданих до скарги документів, захисник ОСОБА_4 не представляє інтереси інших осіб, окрім ОСОБА_5 . Отже, вимога про скасування ухвали в частині, що не стосується вказаного засудженого, не  ґрунтується на нормах КПК.
Крім того, у поданій скарзі містяться посилання на неповноту дослідження апеляційним судом усіх обставин кримінального провадження, що не є предметом перевірки на стадії касаційного розгляду.
Заперечуючи законність ухвали через недослідження певних доказів, сторона захисту не наводить аргументів на підтвердження допущення апеляційним судом таких порушень норм процесуального права, які згідно зі ст. 412 КПК є істотними, зважаючи також на положення ст. 404 цього Кодексу.
Разом із цим, ставлячи під сумнів правильність юридичної оцінки діяння, скаржниця не обґрунтувала необхідності скасування ухвали (а не зміни її та вироку) з огляду на  статті 436, 437 КПК й позиції сторони захисту під час здійснення апеляційного провадження. 
Також у порушення вимог ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано копії додатків в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає положенням, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
постановила:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на  ухвалу Волинського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                         ОСОБА_7