УХВАЛА

26 лютого 2024 року 

м. Київ

справа №200/9223/21

адміністративне провадження № К/990/999/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Кузнєцовим Олександром Сергійовичем, на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року у справі №200/9223/21 за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Донецької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, в якому просив: 

? визнати протиправним та скасувати рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 13 від 09 березня 2021 року "Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки"; 

? визнати протиправним та скасувати наказ керівника Донецької обласної прокуратури №1920-к від 24 червня 2021 року, яким звільнено з посади начальника Лиманського відділу Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області; 

? поновити у Донецькій обласній прокуратурі (до зміни назви - Прокуратура Донецької області) з 01 липня 2021 року на посаді начальника Лиманського відділу Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області або на рівнозначній посаді в Донецькій обласній прокуратурі; 

? стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 01 липня 2021 року по день ухвалення судом рішення, з розрахунку розміру середньоденної заробітної плати в сумі              389,74  грн; 

? стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року позов задоволено частково:

? визнано протиправним та скасовано рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 13 від 09 березня 2021 року "Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки";

? визнано протиправним та скасовано наказ керівника Донецької обласної прокуратури         №1920-к від 24 червня 2021 року, яким позивача звільнено з посади начальника Лиманського відділу Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області;

? поновлено позивача на посаді начальника Лиманського відділу Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області з 01 липня 2021 року;

? стягнуто з Донецької обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 01 липня 2021 року по 07 грудня 2021 року в сумі 43650,88 грн (з відрахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів);

? у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року у справі № 200/9223/21 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

08 січня 2024 року до Суду надійшла касаційна скарга   ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Кузнєцовим Олександром Сергійовичем, на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року у справі №200/9223/21

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Кузнєцовим Олександром Сергійовичем, на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року у справі №200/9223/21 залишено без руху. Надано скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги, зазначеного у мотивувальній частині ухвали, шляхом реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Судом установлено, що станом на 26 лютого 2024 року зазначені в ухвалі Суду від 25 січня           2024 року недоліки касаційної скарги заявником усунуто.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею                  328 цього Кодексу підстави (підстав).

Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржник посилається на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку з пунктом 3 частини другої статті 353 КАС України, оскільки суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, необґрунтовано відхиливши його клопотання про витребування доказів, а саме - протоколу засідання кадрової комісії.

Суд звертає увагу на те, що у випадку посилання скаржника на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження, необхідно навести порушені судами норми процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи в сукупності з обґрунтуванням підстав, передбачених частинами другою та третьою статті 353 КАС України.

Частиною другою статті 353 КАС України встановлено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема: 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що у разі, якщо скаржник уважає, що судами порушено норми процесуального права (пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України), зокрема, необґрунтовано відхилено клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, у касаційній скарзі скаржник має довести, що судами протиправно не було вжито заходів для встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Водночас Судом установлено, що доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди скаржника з мотивами прийняття судом попередньої інстанції оскаржуваного рішення та переоцінкою доказів у справі.

Отже, посилання скаржника на пункт 3 частини другої статті 353 КАС України, як на самостійну підставу для відкриття касаційного провадження у цій справі, не є достатньо обґрунтованим у взаємозв`язку з обставинами, на які він посилається на обґрунтування такої підстави, із предметом доказування у справі, та причинно-наслідковим зв`язком із протиправністю оскаржуваного судового рішення.

З огляду на зазначене, Суд визнає необґрунтованими доводи скаржника, викладені на обґрунтування підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Решта доводів касаційної скарги щодо наявності підстав касаційного оскарження наведено без взаємозв`язку із підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині четвертій статті 328 КАС України.

Таким чином, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржником не викладено передбачених статтею 328 КАС України підстав, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 248, 328, 332, 334, 341, 353 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Кузнєцовим Олександром Сергійовичем, на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року у справі №200/9223/21 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є статочною та не може бути оскаржена.
 Суддя-доповідач:  Судді:	 О.Р. Радишевська   В.Е. Мацедонська   М.І. Смокович