ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/12136/23                                               Суддя (судді) першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  06 березня 2024 року                                                                         м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                             Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Сорочка Є.О.,
                                                                                          Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за його позовом до Військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог;
повернуто позовну заяву в частині про визнання протиправними дій відповідача щодо невірного нарахування та виплати йому з 10.08.2021 року до 31.12.2022 року грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за кваліфікацію, премії), одноразової грошової допомоги на оздоровлення (2021-2022 роки), грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань (2021-2022 роки), виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, на відповідні тарифні коефіцієнти та зобов`язання відповідача провести йому з 10.08.2021 року до 31.12.2022 року перерахунок та виплату грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за кваліфікацію, премії), одноразової грошової допомоги на оздоровлення (2021-2022 роки), грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань (2021-2022 роки), враховуючи положення постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт (з урахуванням раніше проведених виплат).
Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду в частині повернення позовної заяви в її частині, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в цій частині та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного судового рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми процесуального права.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідно до ч. 1 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року про повернення позовної заяви без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Згідно з ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про:
визнання протиправними дій щодо невірного нарахування та виплати йому з 18.06.2021 року до 20.05.2023 року грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за кваліфікацію, премії), одноразової грошової допомоги на оздоровлення (2021-2023 роки), грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань (2021-2023 роки), виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, на відповідні тарифні коефіцієнти;
зобов`язання відповідача провести йому з 18.06.2021 року до 20.05.2023 року перерахунок та виплату грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за кваліфікацію, премії), одноразової грошової допомоги на оздоровлення (2021-2023 роки), грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань (2021-2023 роки), враховуючи положення постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт (з урахуванням раніше проведених виплат).
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду та встановлено десятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
02.01.2024 року від позивача до суду надійшла заява (вх.№160/24) про збільшення позовних вимог (далі - Заява 1), в якій останній просив:
визнати протиправними дії відповідача щодо невірного нарахування та виплати йому з 10.08.2021 року до 13.09.2023 року грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за кваліфікацію, премії), одноразової грошової допомоги на оздоровлення (2021-2023 роки), грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань (2021-2023 роки), виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, на відповідні тарифні коефіцієнти;
зобов`язати відповідача провести йому з 10.08.2021 року до 13.09.2023 року перерахунок та виплату грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за кваліфікацію, премії), одноразової грошової допомоги на оздоровлення (2021-2023 роки), грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань (2021-2023 роки), враховуючи положення постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт (з урахуванням раніше проведених виплат).
В обґрунтування Заяви 1 позивач зазначив, що врахував мотивувальну частину вказаної вище ухвали суду та виявив бажання збільшити розмір позовних вимог. Так, відповідно до наказу відповідача від 10.08.2021 року №161 він прийняв посаду. Згідно з наказом відповідача від 13.09.2023 року №278 він виключений із списків військової частини 13.09.2023 року та знятий із усіх видів забезпечення, у т. ч. із грошового забезпечення. Тому необхідно збільшити розмір позовних вимог, а саме період з 10.08.2021 року до 13.09.2023 року.
До вказаної вище Заяви 1 позивач додав заяву, в якій просив поновити строк звернення до адміністративного суду зі вказаною вище позовною заявою (далі - Заява 2). Обґрунтовуючи зазначив, що 13.09.2023 року він виключений із усіх видів забезпечення та йому видано всі необхідні документи, серед яких грошовий атестат від 13.09.2023 року №350/205/128/364, з якого він дізнався розмір його посадового окладу та окладу за військовим званням. Вважає, що оскільки про нараховані та виплачені йому суми грошового забезпечення відповідач повідомив 13.09.2023 року (в день переведення до іншої військової частини та виключення зі списків особового складу військової частини), саме зі вказаної дати необхідно розраховувати строк звернення до суду.
Однак, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року прийнято до розгляду Заяву (вх.від 02.01.2024 року №160/24) ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог;
заяву (вх. від 02.01.2024 року) ОСОБА_1 задоволено частково;
прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за його позовом до Військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог;
повернуто позовну заяву в частині про визнання протиправними дій відповідача щодо невірного нарахування та виплати йому з 10.08.2021 року до 31.12.2022 року грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за кваліфікацію, премії), одноразової грошової допомоги на оздоровлення (2021-2022 роки), грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань (2021-2022 роки), виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, на відповідні тарифні коефіцієнти та зобов`язання відповідача провести йому з 10.08.2021 року до 31.12.2022 року перерахунок та виплату грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за кваліфікацію, премії), одноразової грошової допомоги на оздоровлення (2021-2022 роки), грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань (2021-2022 роки), враховуючи положення постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт (з урахуванням раніше проведених виплат).
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Так, з аналізу вказаних приписів КАС України слідує, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач проходив військову службу у відповідача та наказом від 13.09.2023 року виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Грошове забезпечення за вказаний вище період служби відповідач виплатив виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 року.
Вважаючи, що такі дії відповідача суперечать нормам чинного законодавства, оскільки через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у нього виникли підстави для встановлення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до вказаної вище постанови КМУ, позивач звернувся до суду.
Проте, позивачем не було враховано, що згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Так, відповідно до частин першої та другої статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України від 01 липня 2022 року №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України). Отже, з 19 липня 2022 року строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22 та від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21.
Витягом із наказу відповідача від 13.09.2023 року №278 підтверджується, що з 13.09.2023 року позивач виключений із списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення та йому наказано виплатити відповідні суми грошового забезпечення за 2023 рік. Грошовим атестатом від 13.09.2023 року, на який посилається позивач у Заяві 2, підтверджується, що йому виплачене відповідне грошове забезпечення за 2023 рік, суми про виплату позивачу грошового забезпечення за 2021-2022 роки у ньому відсутні. Тобто, про всі складові розрахунку за 2023 рік при звільненні позивач міг дізнатися під час ознайомлення зі вказаним вище наказом та атестатом і оспорити їх до суду протягом 3 місяців з дати ознайомлення.
Зі вказаним вище позовом позивач звернувся до адміністративного суду 13.12.2023 року (відомості відділення Укрпошти на конверті, в якому надійшов позов до суду), тобто в межах тримісячного строку.
Водночас, позивачем не було вказано у Заяві 2 жодних доводів з приводу причин порушення строку звернення до суду щодо позовних вимог про визнання протиправними дій щодо невірного нарахування та виплати йому з 10.08.2021 року до 31.12.2022 року грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за кваліфікацію, премії), одноразової грошової допомоги на оздоровлення (2021-2023 роки), грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань (2021-2023 роки), виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, на відповідні тарифні коефіцієнти та зобов`язання відповідача провести йому з 10.08.2021 року до 31.12.2022 року перерахунок та виплату грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за кваліфікацію, премії), одноразової грошової допомоги на оздоровлення (2021-2023 роки), грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань (2021-2023 роки), враховуючи положення постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт (з урахуванням раніше проведених виплат).
Так, у позовній заяві позивач зазначив та визнав отримання ним у 2021, 2022 та 2023 роках грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Отже, отримуючи заробітну плату (грошове забезпечення) за період з 10.08.2021 року до 31.12.2022 року протягом 3 місяців з дати отримання позивач мав право звернутися з позовом щодо невірного його розрахунку.
Викладені в апеляційній скарзі доводи є аналогічними з тими, що були викладені в Заяві 2, проте вони не стосуються об`єктивних факторів, свідчать про необґрунтоване зволікання позивача щодо звернення до відповідача та суду щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 10.08.2021 року до 31.12.2022 року, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані доводи є не обґрунтованими.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність поважних причин, які б об`єктивно перешкоджали або унеможливлювали своєчасне звернення ОСОБА_1 до суду з позовом в частині, в якій зазначений позов було повернуто судом першої інстанції.
Крім того, колегія суддів зауважує, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Так, необхідно зазначити, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не наведено переконливих та доказово підтверджених причин, які б стали на заваді своєчасного звернення до суду з даним позовом в порядку оскарження рішення відповідача, а тому підстави для поновлення строку звернення до суду відсутні.
Згідно з п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, окрім іншого встановлено, що якщо вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно повернув позовну заяву в її частині позивачу.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року про повернення позовної заяви - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Коротких А.Ю.

Судді:                                                                                          Сорочко Є.О.

                                                                                                    Чаку Є.В.