ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 лютого 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/18824/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Малиш Н.І.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження   в місті Дніпро  апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОЙЛ КОР»       
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 04.10.2023, (суддя суду першої інстанції Озерянська С.І.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі,  в адміністративній справі №160/18824/22  за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОЙЛ КОР»  до   Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,  
УСТАНОВИВ:
          25.11.2022 товариство з обмеженою відповідальністю «ОЙЛ КОР» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило:  визнати бездіяльність Дніпропетровської облдержадміністрації щодо невидачі ТОВ “ОЙЛ КОР”, на підставі поданих 29.06.2022 та зареєстрованих у ЦНАПі за № 301081-009595-223-01-2022, 301081-009596-223-01-2022, 301081-009598-223-01-2022 заяв з доданими до них документами, дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами протиправною; зобов`язати Дніпропетровську облдержадміністрацію видати ТОВ “ОЙЛ КОР”, на підставі поданих 29.06.2022       та зареєстрованих у ЦНАПі за № 301081-009595-223-01-2022, 301081-009596-223-01-2022,301081-009598-223-01-2022 заяв з доданими до них документами, дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на необмежений строк; стягнути з Дніпропетровської облдержадміністрації на користь ТОВ “ОЙЛ КОР” судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив,  що 29.06.2022 року ним було подано заяви до Дніпропетровської обласної державної адміністрації       через Центр надання адміністративних послуг Дніпропетровської міської ради, які зарєєстровано за №№ 301081-009595-223-01-2022, 301081-009596-223-01-2022,301081-009598-223-01-2022. 18.07.2022 року позивачем було отримано повернуті документи разом з листами Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації        від 11.07.2022 року та в яких зазначено про відмову у видачі дозволу та повернення документів на доопрацювання. ТОВ “ОЙЛ КОР” не погоджується з позицією Департаменту та вважає, що Дніпропетровська обласна державна адміністрація є дозвільним органом, який уповноважено відповідно до закону видавати дозвіл. Департамент не є дозвільним органом, делегування йому повноважень дозвільного органу законодавством не передбачено, його листи не є і не можуть бути рішеннями про відмову у видачі дозволу. У строк, встановлений абзацом червертим частини першої статті 4-1 Закону України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності”, ТОВ “ОЙЛ КОР” за підсумками поданої заяви для отримання дозволу, окрім листів Департаменту, не отримувало будь-яких рішень дозвільного органу -        Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Тому вважає бездіяльність Дніпропетровської обласної державної адміністрації        протиправною та незаконною.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 04.10.2023 в задоволенні адміністративного позову відмовив.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що   саме Дніпропетровська обласна державна адміністрація є дозвільним органом в розумінні ст. 4 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності”, відтак саме вона допустила протиправну бездіяльність щодо не розгляду поданого позивачем пакету документів та невидачі дозволу. Департамент не є дозвільним органом, делегування йому повноважень дозвільного органу законодавством не передбачено, його листи не є і не можуть бути рішеннями про відмову у видачі дозволу. У строк, встановлений абзацом червертим частини першої статті 4-1 Закону України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності”, ТОВ “ОЙЛ КОР” за підсумками поданої заяви для отримання дозволу, окрім листів Департаменту, не отримувало будь-яких рішень дозвільного органу -        Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд  вважає, що апеляційна скарга   не підлягає  задоволенню за наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмежено відповідальністю “ОЙЛ КОР”  зареєстроване 18.06.2021 року за адресою: 53700, Дніпропетровська область, Широківський район, селище міського типу Широке, вулиця Соборна, будинок 119.
Основним видом діяльності позивача є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; додатковими видами діяльності є: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями і тютюновими виробами; роздрібна торгівля пальним; роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; вантажний автомобільний транспорт; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
29.06.2022 року позивачем було подано заяви до Дніпропетровської обласної державної адміністрації       через Центр надання адміністративних послуг Дніпропетровської міської ради, які зарєєстровано за №№ 301081-009595-223-01-2022, 301081-009596-223-01-2022, 301081-009598-223-01-2022, та документи, в яких обгрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами АЗС №2 (Широківський район, смт. Широке, вул. Соборна, 217), АЗС №1 (Широківський район, с. Широка дача, вул. Вишнева, 81), АЗС №3 (Апостолівський район, с. Грушівка, вул. Шосейна, 43а). 
11.07.2022 року Департаментом екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації позивачу надано відповіді за результами розгляду всіх трьох заяв від 29.06.2022 року, які мають ідентичний зміст. 
Так, розглянувши заяви від 29.06.2022 року, Департамент відмовляє у видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на підставі пункту 2 частини 5 статті 4-1 Закону України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності”, а саме: виявлено невідповідності пункту 2.3 документів пункту 2.13 документів; виявлено невідповідності між пунктом 2.3 документів та таблицею 2.4 звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин; виявлено невідповідності пункту 2.5 документів вимогам пункту 2.5 Інструкції; виявлено невідповідності генерального плану документів вимогам пункту 2.4 Інструкції; виявлено невідповідності між пунктом 2.18 документів та наданого  повідомлення про намір отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонармини джерелами; відсутня електронна форма документів (наданий електронний носій- пустий). 
Враховуючи зазначене, обгрунтовуючі документи для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами АЗС №2 (Широківський район, смт. Широке, вул. Соборна, 217), АЗС №1 (Широківський район, с. Широка дача, вул. Вишнева, 81), АЗС №3 (Апостолівський район, с. Грушівка, вул. Шосейна, 43а) повертаються для доопрацювання. 
Зазначено, що підприємству у місячний термін необхідно направити до дозвільного центру заяву та відкориговані документи для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ТОВ “ОЙЛ КОР”.
Позивач не висловлює заперечень щодо виявлених за результатами розгляду заяв від 29.06.2022 року в обгруновуючих документах невідповідностей, а  зазначає про допущену Дніпропетровською обласною державною адміністрацією бездіяльність щодо невидачі йому дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що і стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції погодився з доводами позивача, що  видача дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, відповідно частини 5 статті 11 Закону України “Про охорону атмосферного повітря” та пункту 3 Порядку №302 віднесено до компетенції обласних державних адміністрацій. Проте,  зазнчив, що розгляд обгрунтовуючих документів для підготовки проекту рішень щодо видачі дозволів на викиди забруднюючих речовин здійснюється саме Департаментом екології та природних ресурсів, який, у разі наявності зауважень до пакету документів на отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами уповноважений підписувати листи суб`єктам господарювання, об`єкти яких відповідно до законодавства належать до другої або третьої групи. В свою чергу, відповідно змісту листів Департаменту  екології та природних ресурсів від 11.07.2022 року, останні за своїм змістом, хоча і містять фразу про відмову у видачі дозволу, за своєю суттю є повідомленнями щодо виявлених неточностей у наданих обгрунтовуючих документах, повернення документів на доопрацювання, встановлюють термін для їх усунення та не є рішеннями суб`єкта владних повноважень про відмову у видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності, порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів визначає Закон України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" від 06.09.2005 №2806-IV (далі - Закон №2806-IV).
Статтею 1 цього Закону надано визначення терміну “документ дозвільного характеру”, як дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.
В свою чергу, згідно зі статтею 11 Закону України “Про охорону атмосферного повітря” (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Відповідно частини 1 статті 4 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються: необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види; дозвільний орган, уповноважений видавати документ дозвільного характеру; платність або безоплатність видачі (переоформлення, анулювання) документа дозвільного характеру; строк видачі документа дозвільного характеру або відмови у його видачі; вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформлення, анулювання документа дозвільного характеру; строк дії документа дозвільного характеру або необмеженість строку дії такого документа; перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності; перелік та вимоги до документів, які суб`єкту господарювання необхідно подати для одержання документа дозвільного характеру.
За положеннями частин першої-другої статті 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" порядок проведення дозвільної (погоджувальної) процедури, переоформлення та анулювання документів дозвільного характеру центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідного дозвільного органу, погодженим з уповноваженим органом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Порядок проведення дозвільної (погоджувальної) процедури, переоформлення та анулювання документів дозвільного характеру, що законами України віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 року №302 відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" затверджено Порядок проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, який встановлює єдиний механізм проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.
Цей Порядок встановлює єдиний механізм проведення робіт, пов`язаних з видачею, відмовою у видачі, анулюванням, переоформленням, зупиненням і поновленням дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, та обліку суб`єктів господарювання, які отримали такі дозволи.
Згідно пункту 2 вказаного Порядку (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.
Відповідно пункту 3 вказаного Порядку (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), дозвіл видається безоплатно на строк не менш як п`ять років суб`єкту господарювання, об`єкт якого відповідно до законодавства належить до другої або третьої групи, - обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища через дозвільні центри за погодженням з територіальними органами Держпродспоживслужби.
В даному випадку, судом встановлено, що 29.06.2022 року  на адресу Департаменту екології та природних ресурсів  через Центр надання адміністративних послуг  надійшли  заяви позивача  на видачу дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та пакети документів на одержання дозволу на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами ТОВ “ОЙЛ КОР” на АЗС №2 (Широківський район, смт. Широке, вул. Соборна, 217), АЗС №1 (Широківський район, с. Широка дача, вул. Вишнева, 81), АЗС №3 (Апостолівський район, с. Грушівка, вул. Шосейна, 43а).
Всі заяви були розглянуті Департаментом екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, за наслідками розгляду документів було видано відповідні листи за підписом директора  Департаменту Ірини Понікарової.
Позивач наголошує на протиправності розгляду його заяв та надання відмови у видачі дозволів Департаментом екології та природних ресурсів та наполягає на тому, що таке повноваження має виключно Дніпропетровська обласна державна адміністрація.
          Суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до ч.1 ст. 2 ЗУ “Про місцеві державні адміністрації” місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують виконання      Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня.
До структури облдержадміністрації входять апарат облдержадміністрації, а також департаменти, управління ті інші структурні підрозділи, які є юридичними особами публічного права і згідно зі ст. 42 ЗУ “Про місцеві державні адміністрації” здійснюють керівництво галузями управління та несуть відповідальність за їх розвиток.
Постановою КМУ від 26.09.2012 року №887 затверджено типове положення про структурний підрозділ місцевої державної адміністрації. 
Відповідно до п. 6 Типового положення серед завдань, які відповідно до визначених галузевих повноважень виконує структурний підрозділ, передбачено надання адміністративних послуг та здійснення передбачених законом галузеві повноваження. 
Судом встановлено, що розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 20.05.2013 року Р№-243/0/3-13 створено Департамент екології та природніх ресурсів Дніпропетровської ОДА.
У відповідності до Положення про Департамент екології та природніх ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації в новій редакції, затвердженій розпорядженням голови ОДА від 02.03.2021 року №Р-215/0/2-21, Департамент є юридичною особою публічного права, має власний баланс, рахунки в органах Казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки.
Пунктом 2 Положення визначено, що Департамент підпорядкованій голові ОДА, а також підзвітний і підконтрольний Міністерству захисту довкілля та природних ресурсів. 
Пунктом 4 Положення передбачено основні завдання Департаменту, зокрема, забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів (земля, надра, поверхневі та підземні води, атмосферне повітря, ліси, тваринний і рослинний світ).
Відповідно до підпунктів 2 та пункту 6 Положення Департаменту відповідно передбачених законодавством галузевих розглядає, обґрунтовуючи матеріали, та подає  на підпис голові ОДА дозволи на викиди забруднюючих речовим в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб`єктів, об`єкти яких відповідно до законодавства належать до другої або третьої групи; у межах наданих повноважень готує проекти рішень щодо видачі, переоформлення та анулювання дозволів (документів дозвільного характеру)  та падає на затвердження керівництву облдержадміністрації. 
В свою чергу, розпорядженням в.о. голови Дніпропетровської ОДА від 05.02.2021 року №Р-84/0/3-21 “Про видачу дозволів на викиди забруднюючих речовим в атмосферне повітря стаціонарними джерелами” уповноважено керівника Департаменту у разі наявності зауважень до пакету документів на отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб`єктів, об`єкти яких відповідно до законодавства належать до другої або третьої групи. Департамент  визначено відповідальним за опрацювання у встановлено чинним законодавством України порядку заяв та документів на отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб`єктам господарювання, об`єкти яких відповідно до законодавства належать до другої або третьої групи, з дотриманням строків, передбачених Законом України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльної”. 
Отже, на підставі  вищевказаних нормативних актів, Департамент екології та природних ресурсів наділений повноваженнями у разі наявності зауважень до пакету документів на отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами підписувати листи суб`єктам господарювання, об`єкти яких відповідно до законодавства належать до другої або третьої групи.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Департамент екології та природних ресурсів в межах наданих йому повноважень здійснив розгляд заяв позивача від 29.06.2022 року, та, враховуючи встановлені невідповідності у обгрунтовуючих документах, направив позивачу листи в яких зазначив всі встановлені ним невідповідності, повернув документи на доопрацювання та встановив термін для подання документів з усуненими невідповідностями.
Позивачем не оскаржуються виявлені Департаментом невідповідності в обгрунтовуючих документах, а стверджується про необхідність розгляду його заяв виключно Дніпропетровською обласною  державною  адміністрацією, яка єдина має встановлене законом право на видачу дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, обо відмову у такій видачі.
У зв`язку із цим, суд не аналізував такі заяви та подані позивачем документи на предмет їх комплектності та відповідності вимогам законодавства, що передусім виключає підстави для задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача ухвалити рішення про надання дозволів на викиди.
Дійсно,  видача дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, відповідно частини 5 статті 11 Закону України “Про охорону атмосферного повітря” та пункту 3 Порядку №302 віднесено до компетенції обласних державних адміністрацій.
Проте,  розгляд обгрунтовуючих документів для підготовки проекту рішень щодо видачі дозволів на викиди забруднюючих речовин здійснюється саме Департаментом екології та природних ресурсів, який, у разі наявності зауважень до пакету документів на отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами уповноважений підписувати листи суб`єктам господарювання, об`єкти яких відповідно до законодавства належать до другої або третьої групи.
В свою чергу, відповідно змісту листів Департаменту  екології та природних ресурсів від 11.07.2022 року, останні за своїм змістом, хоча і містять фразу про відмову у видачі дозволу, за своєю суттю є повідомленнями щодо виявлених неточностей у наданих обгрунтовуючих документах, повернення документів на доопрацювання, встановлюють термін для їх усунення та не є рішеннями суб`єкта владних повноважень про відмову у видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин.
Враховуючи зазначене та встановлені судом обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність допущеної по відношенню до позивача протиправної бездіяльності Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, відсутність протиправних дій зі сторони Департаменту екології та природних ресурсів та відповідно відсутність підстав для задоволення позовної заяви в цій частині.
Стосовно посилань позивача на висновки Верховного Суду в справі №     826/9746/17 суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом оскарження в цій справі був наказ Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради     «Про відмову у встановленні строку дії пріоритетів», згідно з яким ТОВ «КРАШ» відмовлено у встановленні пріоритету на місця розташування рекламних засобів. Підставою для відмови слугувала невідповідність поданих документів вимогам законодавства у сфері реклами - порушення вимог «Концепції розвитку зовнішньої реклами в місті Києві», затвердженої рішенням Київської міської ради від 26.01.2012 № 20/7357, п. 3.1. (Класифікатор типових рекламних засобів), порушення Порядку розміщення реклами у м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 № 37/6253, а саме п. 4.1, 4.3, 13.1 розділу ІІ.
Тобто, у вказаній справі Департамент прийняв рішення про відмову в наданні дозволу товариству, тобто розглянув питання про надання дозволу по суті.  В контексті викладеного Верховний Суд зробив висновок, що в розумінні Закону Департамент не є дозвільним органом, а компетенція по видачі дозволів не може бути делегована.
Натомість, в цій справі, документи позивача були повернуті йому на доопрацювання, Департамент не здійснював розгляду питання про надання дозволу по суті,  не приймав жодних рішень про відмову у видачі дозволу.
Відтак, обставини цієї справи не є подібними до обставин в справі  826/9746/17, відтак і практика Верховного Суду, на яку посилається позивач, не є релевантною та не може бути врахована судом під час розгляду цієї справи.
Стосовно посилань позивача на те, що станом на 29.06.2022 не було встановлено переліку документів та вимог до них для умов отримання дозволу на викид в атмосферне повітря, відтак відповідач не мав права пред`являти жодні вимоги до наданих документів. В підтвердження викладеного позивач посилається на постанову Верховного Суду в адміністративній справі № 2040/6320/18.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що як видно з листів Департаменту в документах позивача, поданих на отримання дозволу, наявні розбіжності, тобто вони суперечать один одному, також разом з пакетом документів надано пустий носій без вмісту документів в електронному вигляді.
Таким чином, як видно з матеріалів справи підставою для повернення документів на доопрацювання стали не вимоги до обсягу наданих документів та їх сукупної достатності, а те, що подані документи суперечать одне одному, що створює перешкоду для розгляду питання про надання дозволу. Таким чином, в даному випадку в діях Департаменту немає помилки.
В свою чергу, суд зазначає, що правові висновки Верховного Суду у справі № 2040/6320/18 викладені з підстав розгляду питання щодо надання згоди на виготовлення проєкту землеустрою, та стосуються питання застосування приписів Земельного законодавства, відтак вказані висновки не можуть бути враховані під час розгляду цієї справи.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду – відсутні.
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОЙЛ КОР» - залишити без задоволення.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 в адміністративній справі № 160/18824/22- залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш