ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/6942/21  Номер провадження 33/814/36/24	Головуючий у 1-й інстанції Курило В.О.  Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 27 січня 2022 року, -
В С Т А Н О В И В:
Цією постановою
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 років. 
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 496,20 гривень. 
За постановою судді, 05 жовтня 2021 року о 13 годині 18 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Грушевського, 23, водій ОСОБА_2 керував автомобілем KІА CLARUS, номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці оцей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» за адресою: м. Харків, вул. Шевченка 26, водій ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків.
Таким чином, водій ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає про те, що суддею при розгляді справи залишено поза увагою постанову судді від 29 листопада 2021 року про направлення адміністративного матеріалу до УПП в Харківській області для належного оформлення та надання додаткових матеріалів, яка залишилася невиконаною.
Посилається на неповноту та переривання здійсненого працівниками поліції відеозапису, який долучено до матеріалів справи.
Також вказує про проходження ним огляду на стан сп`яніння в медичному закладі протягом 2-х годин з моменту зупинки транспортного засобу, що підтверджується наданим висновком.
Зазначає про те, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 продовжив керувати транспортним засобом та не був відсторонений від керування транспортним засобом.
ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, клопотань, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити без участі ОСОБА_2 . 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обгрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №106851 від 05 жовтня 2021 року, направлення на огляд водія ТЗ до закладу охорони здоров`я, де вказано про направлення ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, та здійснено запис про відмову від проходження такого огляду, пояснення свідків ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 від 05 жовтня 2021 року, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 в їх присутності від проходження запропонованого огляду на стан сп`яніння, рапорт поліцейського, згідно якого під час патрулювання був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_2 в якого в ході спілкування виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду останній відмовився.
Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, 05.10.2021 року працівниками поліції було зупинено транспортний засіб KІА CLARUS, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 за порушення ПДР України, а саме: при виконанні повороту ліворуч на перехресті водій не надав переваги в русі транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку. В подальшому, інспектор поліції пропонував ОСОБА_2 пройти огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, від якого останній в присутності двох свідків відмовився.
Таким чином, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, оскільки судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву та давали суду підстави для висновку про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що відеозапис наданий працівниками поліції фрагментально, переривається, не спростовують фактичних обставин справи та підтверджують факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження запропонованого огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Більше того, у ході перегляду відеозапису жодного підроблення, псування чи спотворення запису під час апеляційного розгляду не встановлено.
Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.
Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.
Крім того, апеляційний суд не приймає до уваги висновок ТОВ «Діагностичний центр «ЄВРОМЕДІКАЛ» від 05.01.2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують уваги та швидкість реакції, наданий ОСОБА_2 у якому зазначено, що за результатами лабораторних досліджень слідів алкоголю та психотропних речовин в організмі ОСОБА_2 не виявлено, з огляду на таке.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, згідно п.12 розд.2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735.
Згідно п. 9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
З огляду на викладене, медичний огляд в закладі охорони здоров`я може проводитись лише у присутності поліцейського, а як вбачається з висновку наданого ОСОБА_2 огляд проводився за відсутності співробітника патрульної поліції, і доказового значення в даному провадженні не має.
Більше того за п. 1 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція) встановлено, що перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.
На підставі викладеного, висновок ТОВ «Діагностичний центр «ЄВРОМЕДІКАЛ», який не входить до вищевказаного переліку медичних закладів, яким надано право за направленням органів МВС проводити огляд водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не має доказового значення. 
В даному випадку протокол складено не за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду, що є окремим складом адміністративного правопорушення, що й стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення працівником патрульної поліції, яким були виявлені певні ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_2 . 
Подальше проходження ОСОБА_2 огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я за власною ініціативою жодним чином не спростовує факт відмови ОСОБА_2 від попередньо запропонованого огляду саме на виконання вимог працівника патрульної поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд зауважує, що відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані наркотичного сп`яніння, і пояснення про відсутність ознак сп`яніння, та подальше самозвернення особи до медичного закладу для проведення огляду не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.
Такі посилання апелянта жодним чином не спростовують висновків суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд дійшов висновку, що визнаючи ОСОБА_2 винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, які походять з різних джерел, але узгоджуються між собою, та надав їм належну правову оцінку.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_2 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто його за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 27 січня 2022 року щодо ОСОБА_2 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду В.М. Герасименко