ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/344/24 Справа № 204/6220/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В., 
суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,
за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2023 року про призначення судової почеркознавчої експертизи в цивільній справі номер 204/6220/20 за позовом  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, 

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь грошову суму основного боргу за договором позики у розмірі 1692132,00 грн, 3% річних в розмірі 70930,46 грн, всього борг на загальну суму 1763062,46 грн, та понесені судові витрати. 
29 березня 2023 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання: чи виконано рукописний текст від імені ОСОБА_1 у розписці від 16.02.2019 року особисто ОСОБА_1 , або іншою особою? Чи виконано підписи (розпис та зазначення прізвища, ім`я по батькові) від імені ОСОБА_1 у розписці від 16 лютого 2019 року особисто ОСОБА_1 або іншою особою? Чи виконані підписи (розписи на 2-х аркушах та зазначення прізвища, ім`я по батькові) від імені ОСОБА_1 , або іншою особою?
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2023 року клопотання представника позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи – задоволено.
Призначено по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання:
- Чи виконано рукописний текст від імені ОСОБА_1 у розписці від 16.02.2019 року особисто ОСОБА_1 або іншою особою?
- Чи виконано підписи (розпис та зазначення прізвища, ім`я по батькові) від імені ОСОБА_1 у розписці від 16.02.2019 року особисто ОСОБА_1 або іншою особою?
- Чи виконано рукописний текст від імені ОСОБА_1 у договорі позики (позики грошових коштів) від 16.02.2019 року особисто ОСОБА_1 або іншою особою?
- Чи виконано підписи (розписи на 2-х аркушах та зазначення прізвища, ім`я по батькові) від імені ОСОБА_1 у договорі позики (позики грошових коштів) від 16.02.2019 року особисто ОСОБА_1 або іншою особою?
Провадження експертизи доручено експертам Національного наукового центру інституту 
судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» (м. Харків, вул. Залютинська, буд. 8).
Експерта попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.
У розпорядження експертів надано копію ухвали, матеріали цивільної справи №204/6220/20 (2/204/280/21), оригінал «Договору займа від 16.02.2019 року», який знаходиться у матеріалах цивільної справи (а.с. 98, 99), оригінал розписки, яка знаходиться у матеріалах цивільної справи (а.с. 100), експериментальні зразки підпису ОСОБА_1 на 10 арк., експериментальні зразки почерку ОСОБА_1 на 10 арк.
Оплату вартості експертизи покладено на ОСОБА_2 . 
Провадження по справі зупинено.
Із вказаним судовим рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив апеляційний суд скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2023 року та направити цивільну справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.
Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржувана ухвала є незаконною, та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права.
Під час розгляду справи стороною позивача було надано суду висновок Київського НДІСЕ №11603/11604/21-32 від 16.04.2021 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи за заявою адвоката у зв`язку з розглядом справи №204/6220/20.
Згідно з висновком експерта №09-22 від 20.01.2023 року за результатами проведення Дніпропетровським НДІСЕ на підставі ухвали суду судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі №204/6220/20 встановлено, що рукописний текст від імені ОСОБА_1 у документі «Расписка» від 16.02.2019 року виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням його справжнього почерку. Підпис, а також рукописний запис прізвища та ініціалів ім`я по батькові від імені ОСОБА_1 у документі « ОСОБА_3 » від 16.02.2019 року виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису та почерку. Рукописний текст від імені ОСОБА_1 в документі «Договор займа денежных средств» від 16.02.2019 року виконаний особисто ОСОБА_1 Три підписи, а також рукописний запис прізвища та ініціалів ім`я по батькові від імені ОСОБА_1 у документі «Договор займа денежных средств» від 16.02.2019 року виконані особисто ОСОБА_1 . 
Таким чином, встановлені висновком експерта №09-22 від 20.01.2023 року по цивільній справі за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №204/6220/20 фактичні обставини повною мірою підтверджують те, що своїх зобов`язань за договором позики від 16.02.2019 року ОСОБА_2 насправді не виконав, грошових коштів відповідачу не передавав. 
Описова та мотивувальна частини означеного висновку №09-22 є цілком вмотивованими та зрозумілими. Висновок №09-22 від 20.01.2023 року на відміну від висновку №11603/11604/21-32 від 16.04.2021 року містить докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені відповідні висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові.
Своє рішення про необхідність призначення у справі повторної судової почеркознавчої експертизи суд першої інстанції обґрунтував розбіжністю висновків №11603/11604/21-32 від 16.04.2021 року та №09-22 від 20.01.2023 року і необхідністю неупередженої оцінки доказів наданих сторонами у цивільній справі.
В поданому до суду представником позивача клопотанні про призначення у справі повторної експертизи не наведено жодних конкретних та зрозумілих причин вважати неповним, неясним або сумнівним висновок експерта №09-22 від 20.01.2023 року за результатами проведення на підставі ухвали суду судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі №204/6220/20.
Незгода сторони позивача із висновками проведеного на підставі ухвали суду експертного дослідження у розумінні положень ст. 113 ЦПК України не є підставою для призначення і проведення у справі додаткової або ж повторної судової експертизи.
За відсутності у клопотанні представника позивача посилання на конкретні обставини та інші докази, які б давали підстави сумніватися в обґрунтованості раніше складеного висновку, або ж свідчили про його суперечливість із іншими матеріалам справи або ж викликали сумніви в його правильності, у суду першої інстанції не було достатніх підстав у відповідності до положень ст. 103, 113 ЦПК України, призначати по справі повторну судову почеркознавчу експертизу.
Від інших учасників справи відзив у письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шклярук Д.С. доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.
В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_2  адвокат Салтисюк Ю.В. апеляційну скаргу не визнав, просив судове рішення залишити без змін. 
Заслухавши суддю – доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо призначення експертизи.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтями 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що в вересні 2020 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики (а.с. 2-4).
До матеріалів справи долучено висновок експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи за заявою адвоката у зв`язку з розглядом цивільної справи №204/6220/20 від 16 квітня 2021 року №1603/11604/21-32, яким підтверджено факт виконання підписів як у договорі займу так і в розписці від імені позичальника однією й тією ж особою (а.с. 104-110зв)
Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року в цивільній справі призначено судову почеркознавчу експертизу (а.с. 130-131).
22 лютого 2023 року до суду надійшов висновок експерта №09-22 від 20 січня 2023 року, відповідно до якого встановлено, що рукописні написи та підпис у договорі позики грошових коштів від 16.02.2019 року та розписці від 16.02.2019 року виконані різними особами – у договорі рукописні написи та підпис виконані особисто ОСОБА_1 , а в розписці від 16.02.2019 року - іншою особою (а.с. 150-163зв).
29 березня 2023 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи (а.с. 169-173).
Задовольняючи клопотання про проведення повторної судової почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки висновок експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи за заявою адвоката у зв`язку з розглядом цивільної справи №204/6220/20 від 16 квітня 2021 року №1603/11604/21-32 суперечить висновку експертизи №09-22 від 20 січня 2023 року, з метою неупередженої оцінки доказів, наданих сторонами у цивільній справі необхідно призначити повторну судову почеркознавчу експертизу.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною 1 статті 76, частинами 5 і 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
За змістом ч. 1 і ч. 2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу по справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставин неможливо.
Згідно з ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).
Судом встановлено, що висновком експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи за заявою адвоката у зв`язку з розглядом цивільної справи №204/6220/20 від 16 квітня 2021 року №1603/11604/21-32, встановлено факт виконання підписів як в договорі займу так і в розписці від імені позичальника однією й тією ж особою.
Водночас висновком експерта №09-22 від 20 січня 2023 року встановлено, що рукописні написи та підпис у договорі позики грошових коштів від 16.02.2019 року та розписці від 16.02.2019 року виконані різними особами – у договорі рукописні написи та підпис виконані особисто ОСОБА_1 , а в розписці від 16.02.2019 року - іншою особою. 
З огляду на викладене, враховуючи що в матеріалах справи містяться два висновки експертів, які суперечать іншим матеріалам справи, суд першої інстанції, дотримуючись принципу змагальності сторін і не створюючи їм перешкод у процесі доказування обставин, що мають значення для справи, з урахуванням вимог ст. 12 ЦПК України, та зважаючи на приписи норми статті 113 ЦПК України, дійшов правильного висновку, з яким погоджується і апеляційний суд, про необхідність призначення повторної судової почеркознавчої експертизи. 
Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав призначення у справі повторної експертизи не заслуговують на увагу.
Отже, оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Враховуючи викладене вище, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2023 року про призначення судової почеркознавчої експертизи – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді:

Повне судове рішення складено 11 січня 2024 року.

Суддя: