П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/11163/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Матущак В.В. 
Суддя-доповідач -  Шидловський В.Б.   
09 січня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Боровицького О. А.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області №348921 від 7 червня 2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №348921 від 07.06.2023 за порушення законодавства про автомобільний транспорт такою, що прийнята в порушення вимог чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню, оскільки на момент проведення перевірки, позивач не мав жодного відношення до транспортного засобу, який перевірявся, у зв`язку з тим, що автомобіль перебував на той час в фактичному користуванні ПП "СПОРТ-ПРОГРЕС". 
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року позов задоволено.
Визнано противною та скасовано постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №348921 від 07.06.023.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, що в силу вимог ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ; SPRINTER 313 GDI, 2004 року випуску, білого кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , тип палива або джерела енергії D, об`єм двигуна 2151 см3, кількість сидячих місць з місцем водія - 19, реєстраційний номер НОМЕР_3 .
03.03.2023 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено та нотаріально посвідчено Договір оренди транспортного засобу №105 від 03.03.2023 та акт приймання-передачі від 03.03.2023.
Разом з тим, 03.03.2023 ОСОБА_1  і Приватне підприємство "СПОРТ-ПРОГРЕС", в особі директора Сампіра Володимира Дмитровича, який діє на підставі статуту, уклали Договір оренди транспортного засобу №03/03.
Інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області в рамках проведення заходів державного контролю відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті - Порядку 1567, шляхом проведення рейдової перевірки, 26.04.2023 на а/д М-30 252 км., перевірено транспортний засіб марки Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_3 .
Під час проведення перевірки транспортного засобу марки Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_3 , зафіксовано порушення Наказу МТЗУ №385, статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: у водія відсутній договір із замовником транспортних послуг, квитанція про оплату транспортних послуг, список пасажирів, перевезення виконувалось транспортним засобом який обладнаний тахографом, при цьому відсутній протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, про що складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №027094 від 26.04.2023.
07.06.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті прийнято постанову №348921, якою застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф за порушення вимог статті 398 Закону України "Про автомобільний транспорт", в розмірі 17000 грн., який передбачено абзацом 3 частини 1 статті 60 цього Закону.
Не погодившись з обґрунтованістю та правомірністю прийняття вказаного рішення, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Положеннями ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" №2344-ІІІ від 05.04.2001 (далі також Закон №2344-ІІІ).
Відповідно до статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Пунктом першим Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.
Відповідно до пункту 8 Положення № 103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2021 №1579-р "Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби України з безпеки на транспорті, як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком, зокрема, Відділ державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області.
Відділи державного нагляду (контролю) відповідно до покладених повноважень здійснюють функції державного контролю на автомобільному транспорті загального користування та застосовують до порушників законодавства про автомобільний транспорт фінансові санкції у вигляді штрафу від імені центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту згідно статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).
Відповідно до пункту 12 Порядку №1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Згідно з абзацом 1 пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (пункт 20 Порядку №1567).
Статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Документи для нерегулярних пасажирських перевезень:
для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.
У відповідності до статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Із процитованих норм вбачається, що рейдова перевірка проводиться щодо суб`єкта господарювання та виявлені порушення фіксуються в акті. При цьому, законодавство зобов`язує автомобільного перевізника та водія під час здійснення своїх функцій мати при собі документи, на підставі яких здійснюється перевезення.
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
З огляду на вищевикладене вбачається, що відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів та пасажирів підлягають саме перевізники, тобто фактичні користувачі, а не власники транспортних засобів за умови, що вони не використовують транспортний засіб, а лише володіють майновими правами на нього, у відповідності до ст. 1 Правил дорожнього руху України.
Відповідно до статей 908, 909 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.
За договором перевезення пасажира одна сторона (Перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (Пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу також за його провезення.
Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджуєгься видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).
Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, колегія суддів зважає на наступне. 
Як підтверджується матеріалами справи, 03.03.2023 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено та нотаріально посвідчено Договір оренди транспортного засобу №105 від 03.03.2023 та акт приймання-передачі від 03.03.2023.
Разом з тим, 03.03.2023 ОСОБА_1 і Приватне підприємство "СПОРТ-ПРОГРЕС", в особі директора Сампіра Володимира Дмитровича, який діє на підставі статуту, уклали Договір оренди транспортного засобу №03/03.
Також згідно із відомостями, які знаходяться в матеріалах справи, ОСОБА_3 (водій) перебуває у трудових відносинах з ПП "СПОРТ-ПРОГРЕС", що підтверджується копією Наказу №69 про прийняття на роботу ОСОБА_3 та копія Наказу №29 про припинення трудового договору з ОСОБА_3 .
Таким чином, позивач в спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону №2344-III і не може нести відповідальність, передбачену законом України "Про автомобільний транспорт".
Відповідно до частини 2 статті 3 Господарського кодексу України господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Крім того, господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).
Частиною 2 статті 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства
За правилами статті 799 Цивільного кодексу України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі, а якщо цей договір укладено за участю фізичної особи, то він підлягає нотаріальному посвідченню.
У матеріалах справи відсутня інформація щодо визнання договорів недійсними, а тому, у силу вимог статей 73-74 КАС України, він є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом того, що позивач у спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону України "Про автомобільний транспорт", а посадові особи відповідача діяли без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття оскаржуваних рішень.
Крім того, в апеляційній скарзі відповідачем так і не обґрунтовано з посиланням на конкретні докази, на підставі яких документів як перевізника ідентифіковано саме ОСОБА_1 , зважаючи на те, що в акті перевірки від 26.04.2023 як перевізника зазначено ОСОБА_2 . 
При цьому, посилання апелянта на те, що під час перевірки водієм, так і під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт не було надано документів, які б  підтверджували, що автомобільним перевізником у межах спірних правовідносин виступав ПП "СПОРТ-ПРОГРЕС", колегія суддів оцінює критично, оскільки, як зазначалося вище, ОСОБА_3 (водій) перебуває у трудових відносинах з саме ПП "СПОРТ-ПРОГРЕС", що підтверджується копією Наказу №69 про прийняття на роботу ОСОБА_3 та копія Наказу №29 про припинення трудового договору з ОСОБА_3 .
Більше того, в матеріалах справи відсутні належні докази того, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що, відповідно, і позбавило останнього можливості надати відповідні докази щодо визначення належного автомобільного перевізника, який має бути притягнутий до відповідальності за виявлені відповідачем порушення законодавства у сфері автомобільного транспорту. 
Інші доводи апелянта жодним чином не спростовують обґрунтування позивача щодо неправомірності спірної постанови.
Відповідно до п.п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта.
З`ясувавши характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача буде визнання протиправною та скасування постанови №348921 від 07.06.2023
За нормами ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Боровицький О. А.    Курко О. П.