ПОСТАНОВА 
Іменем України

10 січня 2024 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 385/1136/23
провадження № 22-ц/4809/102/24 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),
судді – Головань А.М., Дуковський О.Л., 
за участю секретаря судового засідання Федоренко Т.О.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ;
відповідач – ОСОБА_2 ;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Гайворонська міська рада Кіровоградської області,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Гайворонської міської ради Кіровоградської області про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та визнання права власності на  частину квартири за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 серпня 2023 року (суддя М.В. Венгрин),-

       В С Т А Н О В И В :
Звернення до суду 
ОСОБА_1 у липні 2023 року звернувся до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовом, яким просить однокімнатну квартиру по АДРЕСА_1 визнати спільною сумісною власністю подружжя, як таку, що придбана за час перебування його в шлюбі з відповідачкою; визнати недійсним свідоцтво № 1260 від 27.10.2009, видане виконкомом Гайворонської міської ради ОСОБА_2 про право власності на спірну квартиру в частині даного житла; визнати за ним право власності на частину спірної квартири.
Позов обґрунтований тим, що спірна квартира є приватизованою, але позивач вважає, що має право на частку в квартирі, тому видане свідоцтво про право власності відповідачці, є незаконним.
Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.08.2023, провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Гайворонська міська рада Кіровоградської області, про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, визнання права власності на частину квартири в частині позовної вимоги про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, як такої, що придбана в шлюбі з відповідачем закрите на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Апеляційна скарга
Не погоджуючись з судовою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, якою просить ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 серпня 2023 року, скасувати. 
В обґрунтування оскарження вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам та наявним доказам у справі. Попереднім судовим рішенням не вирішувалась позовна вимога про визнання спірної квартири спільною сумісною власністю подружжя, розглядалась вимога про поділ  спільного майна подружжя.   
Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у даній справі; встановлено строк для подачі відзиву.
06 листопада 2023 року закінчено підготовчі дії, справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 серпня 2023 року призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді 11 грудня 2023 року, про що постановлено відповідну ухвалу.
На підставі розпорядження керівника апарату апеляційного суду від 11 грудня 2023 року № 194 здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи між суддями, за результатами якого члена колегії з розгляду даної справи суддю Єгорову С.М. замінено суддею Голованем А.М.
11 грудня 2023 року розгляд справи відкладено на 10 січня 2024 року.
Учасників справи належним чином повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду справи.
Ухвалою суду від 25 грудня 2023 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Волошина М.Г. про участь в судовому засіданні, призначеному на 10 січня 2024 року в режимі відеоконференції з Гайворонським районним судом Кіровоградської області.

Позиція апеляційного суду 

Відповідно до частини другої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За положеннями ст. 379 ЦПК підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Дослідивши підстави оскарження, переглядаючи судове рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходив  апеляційний суд, та застосовані норми права 

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 

Позивач порушив в суді спір щодо поділу нерухомого майна - квартири, якої вважає себе співвласником. 

Щодо даного майна спори попередньо розглядалися.

У справі  № 385/151/23 позивачем заявлена позовна вимога про розподіл майна. Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області  від 07.04.2023 року  ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову.

Суд першої інстанції, прийнявши до уваги висновки рішення суду в цивільній справі № 385/151/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про здійснення поділу майна квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання за ОСОБА_1 права власності на частини цієї квартири, мотиви позову, дійшов висновку про закриття провадження в частині позовних вимог про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, як такої, що придбана в шлюбі з відповідачем, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Суд застосував положення ч. 4 ст. 82 ЦПК України  за якою обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
По даній справі заявлена вимога про визнання однокімнатної квартири по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя, як така, що придбана під час перебування сторін у шлюбі; визнання недійсним свідоцтво № 1260 від 27.10.2009, видане виконкомом Гайворонської міської ради ОСОБА_2 ; визнання за позивачем права власності на частину спірної квартири. Підставою для позову вказує, що квартира набута під час шлюбу шляхом приватизації, а отже є спільною сумісною власністю подружжя. 
Закриття провадження у справі за п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України можливе за умови, що у рішенні, яке набрало законної сили, вирішено позов, який є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
Вказана підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, а також їх правонаступники, не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав. 
Касаційний цивільний суд роз`яснив, що позови вважаються тотожними у тому випадку, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
           ВС зауважив, що визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. 
В справі № 385/151/23 суд розглядав вимогу про поділ квартири, відмовив в позові, оскільки нерухомість не входить до складу спільного майна подружжя набутого в період шлюбу, приватизована ОСОБА_2 на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».
В даній справі позивач заявив позовну вимогу про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, такої, що придбана в шлюбі з відповідачем та просить визнати за ним право власності на частини цієї квартири. 
Аналізуючи ці два звернення, колегія суддів зауважує, що дійсно спори стосуються одного і того ж майна, але предмет позову в справах різний, що за вимогами процесуального законодавства, не є таким, що вже вирішений, тобто ухвалений з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. У справі № 385/151/23 сторона доводила статус спірного майна як спільного. 
Не є тотожністю однаковість спору, оскільки являє собою відношення, тобто певну, хоча і максимально можливу ступінь схожості окремих ознак, що враховується при порівнянні звернення.
Як вище вказано, предмет спору про визнання майна спільним сумісним майном подружжя, позивачем не заявлявся, лише становив доводи попереднього звернення. Відтак висновок суду, що аналогічна вимога у попередній справі розглянута, є таким, що не відповідає всім трьом чинникам процесуального законодавства: сторони, підстави, предмет.
Загальний висновок 
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.
Відповідно до ст.379 ЦПК порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За встановленого судом апеляційної інстанції за наслідком розгляду підстав оскарження, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню. 
Судові витрати у справі, пов`язані з даним апеляційним провадженням, підлягають розподілу при вирішенні справи по суті.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 серпня 2023 року – скасувати.

Справу №385/1136/23 за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Гайворонської міської ради Кіровоградської області про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та визнання права власності на  частину квартири, направити до Гайворонського районного суду Кіровоградської області для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич
Судді А.М. Головань
О.Л. Дуковський