ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4872/23  Номер провадження 33/814/364/24	Головуючий у 1-й інстанції ФАДЄЄВА С. О.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю секретаря судового засідання Степанової М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Крюківського районного суду м. Кременчук від 22 листопада 2023 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1  536 гривень 80 копійок судового збору.
За постановою місцевого суду  ОСОБА_1  визнано винуватим у тому, що він 21 жовтня 2023 року о 22 годині 50 хвилин по вул. Миколи Кучми, 18 у м. Кременчук Полтавської обл. керував автомобілем «Audi A6», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів, та відмовився від проходження огляду на стан цього сп`яніння у встановленому законом порядку.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати постанову Крюківського районного суду м. Кременчук від 22 листопада 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що він: не керував належним чином йому транспортним засобом «Audi A6», н.з. НОМЕР_1 , а сидів зі своїм знайомим у салоні даного автомобіля, який був припаркований із вимкненим двигуном; не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події та в медичному закладі, натомість спеціальні технічні засоби марки «Драгер», які застосовувались поліцією та лікарем, у ході оглядів (при їх продутті) не спрацювали, лікар у нього біологічні зразки не відбирав і надав не передбачений бланком висновок, із якого неможливо встановити, чи він ( ОСОБА_1 ) був тверезим, чи перебував у стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про місце, дату, час апеляційного розгляду та до суду апеляційної інстанції не з`явився, що підтверджуються довідкою про доставку смс-повідомлення (судової повістки) за його абонентським номером мобільного телефону - НОМЕР_2 , вказаним ним у апеляційній скарзі для здійснення його повідомлення про судове засідання апеляційної інстанції. Клопотань про відкладення засідання з обґрунтуванням причин неможливості явки до апеляційного суду не надходило.
З адвокатом Дряхловим О.І. апелянтом було укладено договір про надання правової допомоги на стадії провадження в суді першої інстанції, після чого названий договір не продовжувався й адвокат Дряхлов О.І. не представляє інтереси ОСОБА_1 , про що адвокат Дряхлов О.І. направив до апеляційного суду відповідну заяву та це підтверджується даними витягу з угоди на представництво інтересів від 21 листопада 2023 року (а.с.16).
На підставі ж ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала апеляційну скаргу та була належно повідомлена про апеляційний розгляд, не перешкоджає розгляду справи.
       Суд апеляційної інстанції перевірив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.
Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмови, як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за обставин, установлених в оскаржуваній постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №045545 21 жовтня 2023 року о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_1 по вул. Миколи Кучми, 18 у м. Кременчук Полтавської обл. у порушення вимог п.2.5 ПДР України керував автомобілем «Audi A6», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів, та відмовився від проходження огляду на стан цього сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.1).
Наведені вище обставини об`єктивно підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з яких установлено, що 21 жовтня 2023 року приблизно о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_1 по вул. Миколи Кучми, 18 у м. Кременчук Полтавської обл. керував автомобілем «Audi A6», н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений поліцією (засобами об`єктивного контролю зафіксовано як рух даного транспортного засобу, так і факт керування ним ОСОБА_1 ). Сам ОСОБА_1 , перебуваючи на місці водія та надаючи водійське посвідчення поліції, також підтвердив те, що їхав даним транспортним засобом по місту (00:35-00:42 відеозапису №1, відеозапис №2). Затим поліцейський повідомив апелянту про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів, і пред`явив йому вимогу щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, детально роз`яснивши порядок застосування спеціального технічного засобу для вимірювання вмісту алкоголю в крові. Однак ОСОБА_1 шість разів умисно лише імітував продуття алкотестера, відмовляючись від проходження огляду, а саме набирав у ротову порожнину повітря, але не видихав його в трубку технічного приладу або всупереч роз`ясненням поліції видихав мізерний об`єм повітря в трубку приладу вже в останні секунди його застосування, після чого поза трубкою алкотестера видихав увесь об`єм повітря, який він утримував у ротовій порожнині в момент, коли було необхідним продувати алкотестер, переривав видихуваний потік повітря, що унеможливило отримання необхідних даних для формування результатів спеціального технічного засобу. При цьому, поліцейським було роз`яснено апелянту, що такі дії останнього свідчать про вчинення ним адміністративного правопорушення - відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку (ч.1 ст.130 КУпАП).
У медичному закладі ОСОБА_1 підтвердив те, що вживав пиво, після чого лікар розпочав огляд апелянта із застосуванням відповідних тестів, зокрема, спрямованих на визначення хиткості ходи, стану зіниць, наявності алкоголю з порожнини рота, а також пов`язаних із виконанням пальце-носої проби. Лікарем було детально роз`яснено апелянту порядок застосування засобу вимірювальної техніки - алкотестера, навіть продемонстровано на собі порядок його роботи, проте всупереч роз`ясненням лікаря ОСОБА_1 у ході застосування вказаного засобу відмовився від проходження огляду в аналогічний спосіб, що й на місці події. Про те, що апелянт умисно не видихав необхідний об`єм повітря констатовано й лікарем, який є компетентним фахівцем у галузі проведення оглядів водіїв на стан алкогольного сп`яніння. Далі ОСОБА_1 і словесно відмовився від подальшого проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (25:32-25:38 хвилини відеозапису №1).
Таким чином, ОСОБА_1 зазначеними вище конклюдентними діями та в усній формі неодноразово відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку: як на місці зупинки, який здійснюється поліцейським, так і в медичному закладі (а.с.5).
Зафіксовані ж засобами об`єктивного контролю (відеозаписами) обставини відповідають даним висновку медичного закладу №503 від 21 жовтня 2023 року, яким підтверджено неможливість надання заключного висновку про результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння через відмову апелянта від проходження огляду за допомогою технічного засобу - алкотестера. Даний медичний документ підписано, зокрема, ОСОБА_1 без будь-яких доповнень і зауважень (а.с.2).
При цьому, будь-яких об`єктивних медичних даних з приводу неможливості ОСОБА_1 у силу захворювання чи іншого релевантного фактора здійснити для проходження огляду видихування повітря, що є природним процесом, необхідним для забезпечення життєдіяльності людини, матеріали провадження не містять та апелянтом надано не було. Не повідомляв про них ОСОБА_1 і під час імітування проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я.
Тому доводи апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є неспроможними.
Таким чином, викладені вище докази безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і об`єктивних підстав не довіряти їм немає. Обставин, які би свідчили про їх недопустимість, недостовірність чи неналежність, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Посилання в апеляційній скарзі з приводу непроведення лікарем лабораторного дослідження є необґрунтованими, оскільки: по перше, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі; по-друге, обов`язковість проведення згаданого дослідження пов`язується виключно з випадками визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, а не алкогольного сп`яніння, як це має місце за обставин розглядуваної справи (п.7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року).
Визначення ж методів медичного огляду обстежуваної особи та достатність даних для надання відповідного висновку належить до виключної компетенції лікаря. Разом із тим, порушень порядку проведення лікарем огляду ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я, що ставили би під сумнів його законність, не встановлено.
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 є водієм з водійським посвідченням серії НОМЕР_3 від 05 травня 2020 року, що підтверджується довідкою ВПА БПП у м. Кременчук УПП у Полтавській області ДПП (а.с.4).
Тому суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.
Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Крюківського районного суду м. Кременчук від 22 листопада 2023 року щодо  ОСОБА_1 - без зміни.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                         О.М. Корсун