ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2024 року 
м. Київ
справа № 440/1565/21
адміністративне провадження № К/9901/30454/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів - Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 5 квітня 2021 року  у складі судді Костенко Г.В та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у складі колегії суддів: Кононенко З.О. (головуючий), суддів: Калиновського В.А. , Макаренко Я.М. у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. Позивач звернувся до суду з позовом у якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо зменшення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 90% до 60% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, при проведенні його перерахунку з                     19 лютого 2020 року на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року по справі №440/2562/20;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідкою ТУ Державної судової адміністрації України в Полтавській області за вих.№02/1206/2020 від 10 квітня 2020 року, починаючи з 19 лютого 2020 року з урахуванням проведених виплат.
2. Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 5 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року, відмовив у задоволенні позову.
2.1 Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив із того, що відсутні підстави для перерахунку грошового утримання позивача, як судді у відставці, у розмірі 90%. 
3. Судами попередніх інстанцій встановлено:
3.1 ОСОБА_1 є суддею у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання.
3.2 Наказом Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 лютого 2010 року №9.2/ос ОСОБА_1 встановлено щомісячне грошове утримання у розмірі 90% заробітної плати з 12 січня 2010 року.
3.3 Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11 лютого 2011 року у справі №2а-3735/2011, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2012 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці №55 від 9 грудня 2010 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання через відсутність необхідного стажу. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці призначити ОСОБА_1 з 6 жовтня 2010 року щомісячне довічне грошове утримання з врахуванням стажу його роботи, що дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання - 25 (двадцять п`ять) років 08 (вісім) місяців 25 (двадцять п`ять) днів у розмірі 90 (дев`яносто) відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.
3.4 У квітні 2020 року територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області позивачу видана довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці від 10 квітня 2020 року №02/1206/2020, згідно змісту якої ця довідка видана на підставі положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020.
3.5 З вищевказаної довідки вбачається, що станом на 18 лютого 2020 року, суддівська винагорода позивача, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 110985,60 грн, у тому числі: посадовий оклад 69366,00 грн, доплата за вислугу років (60%) 41619,60 грн.
3.6 У зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, до якої додав довідку від 10 квітня 2020 року №02/1206/2020, видану територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
3.7 8 травня 2020 року відділом з питань перерахунків пенсій №8 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято рішення №90 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання гр. ОСОБА_1 на підставі заяви №543/37 від 7 травня 2020 року та довідки про розмір суддівської винагороди від 10 квітня 2020 року №02/1206/2020.
3.8 Уважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
3.9 Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року по справі №440/2562/20, яке набрало законної сили 26 жовтня 2020 року, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №90 від 8 травня 2020 року про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 . Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Полтавській області від 10 квітня 2020 року №02/1206/2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.
3.10 На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31 серпня       2020 року по справі №440/2562/20 відповідач провів перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року виходячи з 60% суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посад).
3.11 Позивач, уважаючи протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 90% до 60% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, при проведенні його перерахунку з              19 лютого 2020 року на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020року  по справі №440/2562/20, звернувся до суду з цим позовом.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
4. Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, не з`ясування всіх обставин у справі, що призвело до неправильного вирішення справи, просить їх скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити. 
4.1 На обґрунтування касаційної скарги зазначає, що відповідач незаконно зменшив відсоткове значення розміру довічного грошового утримання судді у відставці з 90 % до 60 %, оскільки відсотковий розмір 90 був йому визначений із моменту призначення щомісячного довічного грошового утримання. Наполягає, що при перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року у відповідача відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення довічного грошового утримання судді із застосуванням норм частини третьої статті 142 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII), оскільки такі стосуються саме призначення такого утримання. При перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці змінною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основного утримання, яке обчислюється при призначенні такого, є незмінним.
5. Відповідач подав відзив на касаційну скаргу. Уважає, що рішення судів ухвалені з дотриманням норм процесуального та матеріального права, тому у задоволенні касаційної скарги необхідно відмовити.
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
6. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, у межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), виходить із такого.
7. Спірним питанням у цій справі є правомірність дій відповідача щодо визначення під час перерахунку відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 90 % на 60 %.
8. Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.
Зокрема, у постановах від 24.09.2021 у справі № 620/5437/20, від 11.10.2021 у справі №160/10640/20, від 15.02.2022 у справі № 340/161/21, від 02.08.2022 у справі №620/6361/20, від 26.01.2023 у справі № 500/6626/21, від 30.03.2023 у справі №280/8853/20, від 11.04.2023 у справі № 200/8353/20-а та від 09.05.2023 у справі №580/112/21, Верховний Суд дійшов наступного висновку:
« до відносин з визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII повинні застосовуватись виключно норми цього Закону.
Таким чином, оскільки чинним Законом № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання, а також виходячи із принципу єдності статусу суддів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для обрахунку (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді та розміру її відсоткового значення одночасно за складовими, які передбачені різними законами.
Відповідно, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону №1402- VIII.
Також, слід звернути увагу, що перерахунок грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру відсоткового значення, визначеного частиною третьої статті 141 Закону 2453-VI від заробітної плати працюючого судді, ставить діючих суддів та суддів, які вийшли у відставку за Законом № 1402-VIII, у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом № 2453-VI, що не відповідає базовому принципу єдності статусу суддів, який означає однаковий підхід до встановлення рівня матеріального забезпечення судді.».
9. Суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку у справі, що розглядається, та який, відповідно спростовує доводи скаржника.
10. Зважаючи на те, що стаж судді у відставці ОСОБА_1 складає 25 років 8 місяців 25 днів, розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача був правильно визначений пенсійним органом відповідно норм чинного Закону №1402-VIII в розмірі 60 % розміру щомісячного довічного грошового утримання суддівської винагороди відповідного працюючого судді.
За наведених вище обставин, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про відсутність у відповідача правових підстав для здійснення позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 90 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
11. Одночасно колегія суддів зазначає, що приведена скаржником практика Верховного Суду (постанова від 16 липня 2021 року у справі № 200/9113/20-а), не є релевантною до обставин цієї справи.
У справі № 200/9113/20-а Верховним Судом вирішувалося питання реалізації права судді на щомісячне довічне грошове утримання в контексті нормативно-правового регулювання, яке підлягає застосуванню (на момент коли особа набула право на відставку, або коли реалізувала таке право шляхом подання відповідної заяви та ухвалення з цього питання рішення).
12. Щодо посилань на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 620/1116/20, то правовідносини у зазначеній справі, і у справі, що розглядається не є подібними, оскільки у зразковій справі № 620/1116/20 не було предметом спору відсоткове зменшення щомісячного грошового утримання судді у відставці під час його перерахунку, а вирішувалося питання щодо наявності правових підстав для здійснення перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці після 18 лютого 2020 року (дата ухвалення рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020) з врахуванням розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.
13. У зв`язку з наведеним суд касаційної інстанції вважає, що суди попередніх інстанцій відмовляючи у задоволенні позову не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржених судових рішень, що згідно статті 350 КАС України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.   
Керуючись статтями 139, 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 5 квітня 2021 року  та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                              В.М. Кравчук                                                                                                                                  О.П. Стародуб