ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 лютого 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/6557/23	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,        
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу	 Головного управління ДПС у Львівській області 	
на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 04.12.2023р. у справі №280/6557/23  	
за  позовом:	Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» 	
до:  про:	Головного управління ДПС у Львівській області та Державної податкової служби України   визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії 	

ВСТАНОВИВ:

          В провадженні Запорізького окружного адміністративного перебувала №280/6557/23  за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» (далі – ТОВ «Груп Інтред») до Головного управління ДПС у Львівській області ( далі – ГУ ДПС у Львівській області)  та Державної податкової служби України  (далі – ДПС) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії / а.с. 129 , 200-201 том 1/.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.11.2023р.  у справі №280/6557/23 позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Львівській області про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 8309384/41071921 від 21.02.2023р., зобов`язано ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену ТОВ «Груп Інтрейд» податкову накладну №13 від 27.05.2022р., визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Львівській області про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 8568831/41071921 від 04.04.2023р., зобов`язано ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену ТОВ «Груп Інтрейд» податкову накладну №3 від 06.05.2022Р., стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ  ДПС у Львівській області на користь ТОВ  «Груп Інтрейд» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00грн., стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДПС на користь ТОВ «Груп Інтрейд» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн. / а.с. 227-253 том 2/.
При цьому необхідно зазначити, що у адміністративному позові / а.с. 1-22 том 1/ позивач просив суд судові витрати покласти на відповідачів. 
24.11.2023р. судом першої інстанції зареєстровано заяву ТОВ «Груп Інтрейд» про стягнення з відповідачів понесених позивачем під час розгляду справи №280/6557/23 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000грн. / а.с. 1-19 том 2/, ця заява прийнята судом першої інстанції до розгляду і її розгляд призначено в порядку письмового провадження / а.с. 21 том 2/.
27.11.2023р. до суду першої інстанції надійшла заява позивача у справі щодо долучення додаткових документів на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи №280/6557/2327-39 том 2/.
30.11.2023р. судом першої інстанції зареєстровано заперечення ГУ ДПС у Львівській області на заяву ТОВ «Груп Інтрейд» про стягнення з відповідачів понесених позивачем під час розгляду справи №280/6557/23 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000грн. / а.с. 40-43 том 2/
Додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.12.2023р. у справі №280/6557/23  заяву ТОВ «Груп Інтрейд» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволено частково, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ  ДПС у Львівській області на користь ТОВ  «Груп Інтрейд» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500грн.,  стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДПС на користь ТОВ «Груп Інтрейд» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн., в задоволенні іншої частини заяви відмовлено  / а.с. 44-46 том 2/.
Відповідач – ГУ ДПС у Львівській області, не погодившись з рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.11.2023р.  у справі №280/6557/23, подав апеляційну скаргу / а.с. 59-66/, але ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.02.2024р. ця апеляційна скарга повернута заявнику на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169, ч. 6 ст. 298 КАС України / а.мс. 98 том 2/.
18.12.2023р.  до суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга ГУ ДПС у Львівській області на додаткове рішення суду першої інстанції від 04.12.2023р. у цій справі / а.с. 69-74,75 том 2/ та після отримання матеріалів адміністративної справи №280/6557/23 з суду першої інстанції / а.с. 76 том 2/ судом апеляційної інстанції, відповідними ухвалами від 25.01.2024р., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Львівській області на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.12.2023р. у справі №280/6557/23  і апеляційний розгляд справи призначено в порядку письмового провадження з 27.02.2024р. / а.с. 79,80 том 2/,про що судом повідомлено учасників справи / а.с. 81-86 том 2/. 
Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 69-71 том 2/ на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у цій справі з порушенням  норм процесуального права в частині співмірності розміру витрат на послуги адвокату зі складністю справи з огляду на те, що справа не є складною бо має типовий характер, просив додаткове рішення суду першої інстанції від 04.12.2023р. у цій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заяви про розподіл судових витрат. 
Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідача / а.с. 87-91 том 2/, заперечував проти доводів апеляційної скарги, та просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції від 04.12.2023р. залишити без змін. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції  в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з  наступних підстав.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що відповідно до умов укладеного між позивачем та Адвокатським бюро «Сергія Жечева» договору про надання правової допомоги від 01.02.2021р. предметом цього договору є надання адвокатським бюро усіма законними методами і способами правової допомоги ТОВ "Груп Інтрейд" у всіх справах, які пов`язані, або можуть бути пов`язані із захистом, відновленням порушених та оспорюваних, невизнаних  прав та інтересів товариства, і гонорар адвоката, відповідно до п. 4.2,4.4. цього договору погоджується за взаємною угодою сторін та оформлюється актом приймання передачі наданої правової допомоги, а оплата здійснюється за фактом надання послуг на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі наданої правової допомоги протягом 30 днів від дати підписання або сплачується наперед замовником послуг.   / а.с. 29-30 том 2/, а додатковою угодою №1 від 01.02.2021р., яка є невід`ємною частиною вищезазначеного договору, сторони договору визначили обсяг, зміст та вартість правової допомоги, яка надається відповідно до укладеного договору / а.с. 31-32 том 2/,  додатковою угодою №2 від 30.12.2022р., яка є невід`ємною частиною вищезазначеного договору, сторони за договором  продовжили строк дії договору до 31.12.2023р. / а.с. 33 том 2/.
21.11.2023р. позивачем та керівником адвокатського бюро  «Сергія Жечева»  складено та підписано акт приймання передачі наданої правової допомоги до договору про надання правової допомоги від 01.02.2021р. / а.с. 7 том 2/, з якого вбачається, що в межах справи №280/6557/23   позивачу надано відповідно до умов договору правову допомогу загальною вартістю 10000грн., яка складається з підготовки позовної заяви та відповіді на відзив та позивачем сума 10000грн. за надання правової допомоги була сплачена  адвокатському бюро  «Сергія Жечева» 22.11.2023р. / а.с. 10 том 2/. 
Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат, відповідно до ч. 3 ст. 134  КАС України, використовуються: 
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 4 ст.  134 КАС України передбачено, що  для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Вирішення питання розподілу судових витрат врегульовано положеннями ст. 139 КАС України. 
Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже з огляду на наведені норми чинного процесуального законодавства, які регулюють питання розподілу понесених учасником справи (позивачем) судових витрат у разі задоволення позову, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч.3 ст. 134 КАС України.
При цьому необхідно зазначити, що аналогічна за своїм змістом правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 21.01.2021р. у справі № 280/2635/20 та від 26.06.2019р. у справі № 813/481/18.
Отже приймаючи до уваги вищенаведене та враховуючи складність справи, обсяг та зміст фактично наданих адвокатом послуг, факт задоволення судом першої інстанції заявлених позивачем позовних вимог у повному обсязі , колегія суддів вважає, що з урахуванням критерію співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, а також враховуючи, що договір про надання правничої (правової) допомоги від 01.02.2021р. між позивачем та адвокатським бюро  «Сергія Жечева»   є дійсним,  колегія суддів  вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, що належний розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачеві за розгляд справи в суді першої інстанції, становить 5000грн., і з огляду на зміст прийнятого ним рішення у цій справі та з урахуванням того, що  позовні вимоги були заявлені позивачем до двох відповідачів, кожний з яких є суб`єктом владних повноважень, суд першої інстанції правильно визначив, що кожний з відповідачів повинен компенсувати позивачу понесені ним під час розгляду цієї справи витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн. 
Враховуючи, що апеляційним судом під час розгляду цієї справи не було встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судового рішення, колегія суддів вважає необхідним додаткове рішення першої інстанції від 04.12.2023р. у цій адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи,  а також до помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм  процесуального  права, а тому не можуть бути підставою для скасування додаткового рішення суду першої інстанції у цій справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення. 
Додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду   від 04.12.2023р. у справі №280/6557/23  –  залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
                    Повний текст постанови виготовлено та підписано 28.02.2024р.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов