П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/9470/22	

Перша інстанція: суддя Бжассо Н.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Дзісь Андрія Романовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Пенсійного фонду України

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року № 33/36-5550 від 14.06.2022, яка видана ДУ ТМО МВС України по Одеській області з урахуванням виплачених сум.
21.10.2022 Одеський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист, зазначивши в ньому стягувачем - ОСОБА_2 .
20.10.2023 до суду першої інстанції надійшла заява адвоката Дзісь Андрія Романовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просить замінити стягувача – ОСОБА_2 у виконавчому провадженні у справі №420/9470/22 на його правонаступника – ОСОБА_1 .
В обґрунтування даної заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 .
Під час його життя, ГУ ПФУ в Одеській області не виконало судове рішення у справі №420/9470/22.
На переконання адвоката, спірні правовідносини допускають правонаступництво, а тому її довірителька має право на заміну сторони виконавчого провадження.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні – відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не має права на заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року у справі №420/9470/22, яким вирішений спір стосовно перерахунку пенсії позивача.
Суд першої інстанції указав, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною статтею 61 вказаного Закону.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, адвокат Дзісь А. Р., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначає, що недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості – переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.
Тому, на думку скаржника, суми соціальних виплат, у даному випадку пенсії, передаються членам сім`ї спадкодавця.
При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії.
Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, вважає її необґрунтованою та просить відмовити в задоволенні апеляції.
Враховуючи, що учасники справи клопотання про розгляд справи за їх участі не подавали, суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримував пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року № 33/36-5550 від 14.06.2022, яка видана ДУ ТМО МВС України по Одеській області з урахуванням виплачених сум.
21.10.2022 Одеським окружним адміністративним судом на ім`я ОСОБА_2 видано виконавчий лист на зобов`язальну частину рішення.
Стягувачем у виконавчому листі вказано ОСОБА_2 
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 пенсійний орган, на момент смерті ОСОБА_2 не виконав.
ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія НОМЕР_2 від 26.11.1977.
Вважаючи, що має право на отримання заборгованості пенсії за судовим рішенням, яке ухвалено на користь її чоловіка, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.
Доводи апеляції адвоката Дзісь А. Р., який діє в інтересах ОСОБА_1 , зводяться до того, що спірні правовідносини допускають правонаступництва.
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Згідно з частиною першою статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Частина четверта статті 379 КАС України передбачає, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відтак, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої, до правонаступника, переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.
Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі – Закон №2262-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 61 означеного Закону, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Зміст статті 61 Закону № 2262-ХІІ узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України (далі – ЦК України).
Так, згідно зі статтями 1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.
Стаття 1227 ЦК України, в свою чергу, визначає, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.
Отже, Закон № 2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.
Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.
Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права.
У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок.
Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону № 2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для заміни сторони/стягувача у виконавчому провадженні.
Висновки колегії суддів у даній справі узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 травня 2023 року по справі №420/288/21, яка згідно положень статті 242 КАС України має бути врахована при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а тому скарга має бути залишена без задоволення.
Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями: 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Дзісь Андрія Романовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                                                 Ю. М. Градовський

суддя                                                                                 Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 15.01.2024.