УХВАЛА
 
17 січня 2024 року
м. Київ
справа № 306/1061/16
провадження № 61-18702ск23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В., 
розглянувши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» на додаткове рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 29 серпня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії,
ВСТАНОВИВ:
Публічне акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» (далі -                                     ПАТ «Закарпаттяобленерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої спожитої електроенергії в розмірі  21 486,16 грн. Посилалось на те, що в ході проведеного обстеження електроустановки відповідача щодо виявлення споживання електроенергії поза приладами обліку, представниками позивача було виявлено порушення (самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника: накид дротів на ПЛ-0,4 кВ), за результатами якого визначено, що ОСОБА_1 спожито 20871 кВт/год. недооблікованої електричної енергії на суму 21 486,16 грн. Оскільки відповідачем не вживаються ніяких заходів щодо оплати недооблікованої електроенергії позивач просить стягнути з відповідача вартість недооблікованої електричної енергії в сумі 21 486,16 грн. 
Свалявський районний суд Закарпатської області рішенням від 19 липня 2016 року позов ПАТ «Закарпаттяобленерго» задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Свалявського РЕМ ПАТ «Закарпаттяобленерго» вартість необлікованої електричної енергії в розмірі 21 486,16 грн. Вирішив питання щодо судового збору.
Свалявський районний суд  Закарпатської області ухвалою від 17 червня 2022 року  відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 19 липня 2016 року у справі 
№ 306/1061/16-ц за нововиявленими обставинами. Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 19 липня 2016 року у справі 
№ 306/1061/16-ц залишив в силі.
ПрАТ «Закарпаттяобленерго» звернулося до суду першої інстанції у червні 2022 року з заявою про ухвалення додаткового рішення. В якій просило суд стягнути на користь товариства з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 
Свалявський районний суд Закарпатської області додатковим рішенням                       від 29 серпня 2022 року, яке залишив без змін Закарпатський апеляційний суд постановою від 23 жовтня 2023 року, відмовив ПрАТ «Закарпаттяобленерго»                    у задоволенні заяви.
22 грудня 2023 року адвокат Чекан В. В., яка діє в інтересах                                                    ПрАТ «Закарпаттяобленерго», подала до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткове рішення Свалявського районного суду Закарпатської області                         від 29 серпня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду                          від 23 жовтня 2023 року, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Отже, зазначена справа не підлягає касаційному оскарженню.
ПрАТ «Закарпаттяобленерго» зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки сформульована Верховним Судом позиція в подальшому дозволить однозначно використовувати судами практику при вирішенні наступних справ аналогічного характеру.
Також справа має для заявника виняткове значення, що відображається в тому, що залишення в силі об`єктивно незаконного судового рішення спричиняє  шкоду правам та охоронюваним законом інтересам товариства.
Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а», «в» пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі потребує належних, фундаментальних обґрунтувань.
З врахуванням наведених доводів, Верховний Суд визнає, що винятки, зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтовані.
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним                          з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду                  і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі.                    У практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення                 у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно            до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства                                      й не встановлено передбачених законом підстав для перегляду оскаржуваного судового рішення в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                    у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано               на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи              від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно          до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах,         де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії).
Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року.
З урахуванням того, що заявник подав касаційну скаргу на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
За таких обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» на додаткове рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 29 серпня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                              І. В. Литвиненко  
А. І. Грушицький
Є. В. Петров