ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року	Львів	Справа № 460/23532/23 пров. № А/857/22088/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                  Онишкевича Т.В.,
суддів                                                                      Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,
з участю секретаря судових засідань                   Доморадової Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційні скарги Головного управління ДПС у Рівненській області та Державної податкової служби України на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "БУДАЛЬЯНС ГРУП" до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання дії та бездіяльності протиправними, 

суддя у І інстанції                                                                Друзенко Н.В.,
час ухвалення судового рішення                                      не зазначено,
місце ухвалення судового рішення                                   м. Рівне,
дата складення повного тексту рішення                           03 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Будівельна компанія «Будальянс Груп» звернулось в суд з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі – ГУ ДПС), Державної податкової служби України (далі – ДПС):
про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 13015 від 15 березня 2023 року, № 37032 від 29 серпня 2023 року та № 39618 від 19 вересня 2023 року;
зобов`язання виключити ТОВ «Будівельна компанія «Будальянс Груп» із переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку; 
визнання протиправним рішення про коригування та включення ТОВ «Будівельна компанія «Будальнс Груп» до плану - графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2023 рік та зобов`язання виключити ТОВ «Будівельна компанія «Будальнс Груп» з плану - графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2023 рік.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 прийнято заяву ТОВ «Будівельна компанія «Будальянс Груп» про збільшення позовних вимог у справі № 460/23532/23 з додатковою позовною вимогою до ГУ ДПС  вимогою про скасування наказу № 1669-п від 25 жовтня 2023 року про проведення у ТОВ «Будівельна компанія «Будальянс Груп» документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

02 листопада 2023 року ТОВ «Будівельна компанія «Будальянс Груп» подало до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акта - наказу ГУ ДПС №1669-п від 25 жовтня 2023 року про проведення у ТОВ «Будівельна компанія «Будальянс Груп» планової документальної перевірки та заборони ГУ ДПС і ДПС вчиняти дії у виді проведення планової документальної перевірки у платника податків, про проведення якої прийнятий наказ № 1669-п від 25 жовтня 2023 року та про проведення якої суб`єкт господарювання поінформований повідомленням від 25 жовтня 2023 року за № 333/214/17-00-07-01-14, до набрання законної сили рішенням суду у справі.
Заява обґрунтована тим, що здійснюючи планування та складаючи первинний план - графік документальних планових перевірок платників податків на 2023 рік, органом державного податкового контролю не було встановлено підстав для включення позивача до даного плану - графіку.
При цьому, протиправне прийняття рішень про віднесення ТОВ «Будівельна компанія «Будальянс Груп» до платників податку, що відповідають критеріям ризиковості, призвело до протиправного включення суб`єкта господарювання до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2023 рік та прийняття ГУ ДПС наказу № 1669-п від 25 жовтня 2023 року про проведення з 13 листопада 2023 року документальної планової перевірки з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства у зазначеного суб`єкта господарювання. ТОВ «Будівельна компанія «Будальянс Груп» вважає, що зазначені дії спрямовані на безпідставне проведення планової документальної перевірки у суб`єкта господарювання, за результатами якої у органу контролю є намір прийняття подальших протиправних рішень з метою протиправного притягнення платника податків до адміністративно - господарської відповідальності.
У той же час, у разі проведення контролюючим органом перевірки на підставі оскаржуваного наказу, захист прав позивача стане неможливим, оскільки наказ буде реалізований. Вказане свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити (унеможливити) ефективний захист та/або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року заяву ТОВ «Будівельна компанія «Будальянс Груп» від 02 листопада 2023 року про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі № 460/23532/23 задоволено повністю. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що проведення перевірки у період оскарження у судовому порядку рішення про її призначення та до вирішення питання про законність цього рішення є нівелюванням згаданого права платника податку. У разі проведення перевірки позивача на підставі оскаржуваних рішення і наказу до ухвалення судом рішення у цій адміністративній справі матиме місце небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Окрім того, необхідність вжиття заходів забезпечення позову обумовлюється тим, що іншого способу забезпечення дотримання прав та інтересів платника податків до винесення судом рішення по суті спору законодавством не передбачено.
У поданих апеляційних скарга ДПС та ГУ ДПС просили скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року про забезпечення позову та відмовити в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.
Вважають, що така винесена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права за неповно з`ясованих обставин, що мають значення для справи. 
На думку скаржників, позивачем не наведено та не надано жодних доказів на підтвердження обставин, з якими законодавець пов`язує наявність підстав, зазначених у частині 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, а забезпечення позову у вказаний позивачем спосіб є фактично забороною контролюючого органу проводити перевірку позивача та виконувати установлені йому законодавством легітимні функції.
Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає її розгляду. 
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цієї оскаржуваної ухвали та доводам апелянтів, що викладені у апеляційних скаргах, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України  суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно із приписами частини 2 статті 150 цього Кодексу забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Таким чином, підставами для вжиття заходів забезпечення позову можуть бути такі обставини:
1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;
2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;
3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;
4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Згідно з положеннями частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України).
В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України).
Таким чином, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. 
При цьому, заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також у очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, а також вказати у чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.
Так само суд має вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.
При цьому під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. 
Предметом оскарження у цій справі є як рішення про включення ТОВ «Будівельна компанія «Будальнс Груп» до плану - графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2023 рік, так і винесений на його підставі наказ № 1669-п від 25 жовтня 2023 року про проведення у позивача документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
На переконання апеляційного суду, при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не враховано те, що сам собою факт проведення контролюючим органом перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду суб`єкту господарювання, що призводить до настання невідворотних негативних наслідків. Проведення перевірки є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для контролю за правильністю нарахування і сплати податків та інших обов`язкових платежів. Законний інтерес платника податків у проведенні перевірки його діяльності з дотриманням умов, встановлених законом, захищений наділенням його правом не допустити посадових осіб органу державної податкової служби до перевірки, що передбачено нормами Податкового кодексу України.
Доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів, судом не здобуто.
Сам факт оскарження рішень чи дій відповідача не може автоматично свідчити про те, що такі є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у суді.
При цьому апеляційний суд наголошує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Зупинивши оскаржуваний наказ без оцінки ознак протиправності такого, що можливо лише при розгляді справи по суті, суд фактично вирішує позовні вимоги по суті наперед, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Відтак, апеляційний суд вважає, що позивачем не доведено та документально не підтверджено обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам, які б унеможливили їх захист без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.
За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені позивачем у заяві про забезпечення позову доводи не надають суду підстав для вжиття заходів забезпечення позову.
Відповідно до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На переконання апеляційного суду, при вирішенні питання про зможливість забезпечення позову суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у своєму рішенні, обставинам справи, що призвело до помилкового задоволення заяви позивача. Відтак, ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "БУДАЛЬЯНС ГРУП" про забезпечення позову відмовити.
Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 312, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :
       
апеляційні скарги Головного управління ДПС у Рівненській області та Державної податкової служби України задовольнити.
Скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року про забезпечення позову у справі № 460/23532/23 та у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "БУДАЛЬЯНС ГРУП" про забезпечення позову – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Постанова у повному обсязі складена 26 лютого 2024 року