КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 760/7435/23                                                                              Головуючий у І інстанції Шереметьєва Л.А.
Провадження №22-ц/824/4388/2024                                                               Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
06 березня 2024 рокуКиївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,
за участі секретаря Спис Ю.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору, стягнення коштів та відшкодування збитків, -
 
УСТАНОВИВ:
 
У квітні 2023 року  ОСОБА_2  звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_1  про розірвання договору, стягнення коштів та відшкодування збитків.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 03 грудня 2021 року між ним та відповідачем був укладений договір на виготовлення та встановлення меблів № 20211203.
Відповідно до п.1.1. договору відповідач, як виконавець, зобов`язався виготовити та встановити меблі згідно Сецифікації.
Загальна вартість виробів, згідно з п.3.2 договору, становить 149 661 грн, що еквівалентно 5 543 доларів США.
Вартість зі знижкою складає 129 600 грн, що еквівалентно 4 800 доларам США.
04 грудня 2021 року він передав відповідачу 4 800 доларів США.
Відповідно до Додатку 2.1 до договору термін підготовки та виготовлення меблів становить 15 днів.
Відповідно до Додатку 2.2 до договору термін виготовлення та встановлення меблів становить 62 дні.
Загальний термін підготовки, виготовлення та встановлення виробів становить 77 днів.
В порушення умов договору відповідач на момент звернення до суду свої зобов`язання не виконав, не виготовив та не встановив меблеві вироби в квартирі позивача.
Посилаючись на викладені обставини, позивач просив:
- розірвати укладений з відповідачем договір № 20211203 від 03 грудня 2021 року на виготовлення та встановлення меблевих виробів;
- стягнути з відповідача 175 536 грн плати за договором;
- стягнути з відповідача на його користь 17 553 грн пені.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2023 року позов задоволено.
Розірвано договір виготовлення та встановлення меблевих виробів № 20211203 від 03 грудня 2021 року, укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 .
Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 175 536 грн плати за договором та 17 553 грн пені.
Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 3 004, 50 грн судового збору на користь держави.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, з апеляційною скаргою звернуся ФОП ОСОБА_1  який, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні  позовних вимог.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що він не отримував засобами поштового зв`язку ані копії ухвали про відкриття провадження, ані копії позовної заяви з додатками. 
Звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем судової кореспонденції.
З роздруківки з сайту Укрпошта щодо відстеження пересилання конвертів з трек - номерами, які містяться у матеріалах справи, неможливо встановити ані змісту поштового повідомлення, ані адреси його направлення, а також прізвище особи, якій було адресовано вказане повідомлення. Отже матеріали справи не дають можливості прив`язати вказані трек - номери до особи Відповідача, так як будь - які поштові повідомлення, на яких нанесено ці трек - номери у справі відсутні.
Зазначає, що неналежне інформування про факт наявності судового процесу порушує його право на справедливий суд, так як він не мав можливості навести свої доводи та міркування в ході судового процесу.
Вважає, що він був позбавлений можливості подати до суду відзив та клопотання, що сприяло б встановленню об`єктивних обставин справи.
Також вказав, що суд, не дотримавшись норм процесуального права та порушивши принцип рівності сторін, поставивши відповідача у менш сприятливе становище, позбавив його можливості сформувати стратегію судового захисту та подати відзив та клопотання, що сприяло встановленню об`єктивних обставин справи. 
Відповідач також не погоджується з твердженнями, які вказані у позовні заяві.
Так в якості підтвердження передачі грошових коштів на користь відповідача, позивачем надано до суду копію додатку № 2 до Договору, що містить графи «Підпис Виконавця про отримання коштів» та «Виконавець».
Звертає увагу, що підпис в графі «Підпис Виконавця про отримання коштів» виконано не ОСОБА_1 , а третьою особою.
Так, техніка виконання, кут нахилу та розмір даного підпису суттєво відрізняються від підписів в графі «Виконавець» на Договорі, Додатку № 1 до Договору, Додатку № 2 до Договру, Додатку 2/1 до Договору та Додатку № 2/2 до Договору.
Інформує, що станом на дату подачі апеляційної скарги, ним на підставі факту підроблення його підпису в графі «Підпис Виконавця про отримання коштів» до правоохоронних органів подано заяву про вчинення злочину. 
Також зауважує, що факт підписання документу третьою особою є суттєвим для даної справи та потребує додаткового підтвердження в ході проведення експертизи. 
Звертає увагу, що він був позбавлений можливості подати клопотання про проведення почеркознавчої експертизи в суд першої інстанції через грубе порушення судом норм процесуального права. 
Суд першої інстанції при ухваленні рішення не звернув уваги, що встановлюючи факт укладення договору та отримання грошових коштів залишив поза увагою встановлений законодавством виключний перелік документів, що можуть бути використані в якості належних доказів передачі грошових коштів в готівковій або безготівковій формі та той факт, що сторони фактично не досягли істотних умов договору.
Зважаючи на той факт, що укладення договору та передача грошових коштів фактично не відбулась, судом помилково застосовано норми матеріального права в частині зобов`язання повернути отримані грошові кошти.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. 
У доводах відзиву на апеляційну скаргу зазначає, що відповідач посилається на не отримання ним та його представником копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви, а також не допуск до ознайомлення з матеріалами справи. Поряд із цим в матеріалах справи міститься заява про ознайомлення з матеріалами справи від 14.08.2023, при цьому з невідомих причин представник відповідача не виявив бажання в подальшому ознайомитись з матеріалами справи в розумні строки, а ознайомився лише 01.11.2023, тобто після винесення судом оскаржуваного рішення. 
Вважає, що доступ відповідача до правосуддя не був обмеженим, оскільки ухвала про відкриття провадження була оприлюденна в Єдиному державному реєстрі судових рішень 08.05.2023, отже відповідач та і його представник мали можливість ознайомитись з її текстом та виконати вимоги шляхом своєчасної подачі відповідних заперечень, клопотань та доказів.
Вказує, що посилання в апеляційні скарзі на начебто не отримання обумовленої спірним договором грошової суми не може бути визнано обґрунтованим. 
У відповідності до п.3.3 та п.п.3.3.1 договору, оплату робіт виконавця замовник здійснює в готівковому або безготівковому порядку частинами: попередня оплата становить 100 % від суми, що зазначена в п. 3.2, не пізніше дня підписання договору.
Таким чином, позивач як замовник, не міг отримати свою копію підписаного сторонами спірного договору не сплативши відповідачу, як виконавцю, в повному обсязі обумовленої договором грошової суми в 100% розмірі.
Посилання апелянта на те, що ним подано заяву до правоохоронних органів, вважає безпідставним, оскільки таким чином відповідач намагається перекласти свою вину за невиконання своїх договірних обов`язків на інших осіб, які начебто заволоділи коштами, отриманих ним за договором.    
У судовому засіданні представник відповідача ФОП ОСОБА_1 - адвокат Біліченко В.В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. 
Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Марченков О.І. у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України.
Відповідно до положень ч.ч. 1-4 ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка не є обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Згідно з ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначив, що сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. 
Суд також зазначив, що відповідно до офіційного сайту Укрпошти вбачається, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 07 липня 2023 року. Крім того, представник відповідача - адвокат Біліченко В.В. ознайомився з матеріалами справи в суді відповідно до поданої заяви 14 серпня 2023 року. Таким чином, відповідачу був наданий строк для надання відзиву, однак відповідач своїм правом не скористався , відзив на позов не подав.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач - ФОП ОСОБА_1 був належним чином повідомлений судом про розгляд даної справи, оскільки в матеріалах справи відсутні зворотні повідомлення про вручення ФОП ОСОБА_1 судових повісток-повідомлень та інших процесуальних документів по справі.
Апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що представник відповідача - адвокат Біліченко В.В. був ознайомлений з матеріалами справи відповідно до поданої заяви 14 серпня 2023 року. Так, згідно змісту наявної в матеріалах справи заяви представника відповідача, він дійсно звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва із заявою про ознайомлення з матеріалами справи 14.08.2023 року. Однак, фактичне ознайомлення зі справою відбулось 01 листопада 2023 року, про що адвокат зазначив в розписці, вчиненій на заяві.
Розруківки з сайту Укрпошти щодо статусу поштового відправлення, наявні в матеріалах справи, також не є доказами, які підтверджують належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом, оскільки матеріали справи не містять даних про присвоєння трек-номера поштовому відправленню, яке направлялось за адресою місцезнаходження відповідача або його фактичного місця проживання, за допомогою якого можна було би ідентифікувати поштове відправлення, щодо статусу якого зроблено роздруківку.
Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та розглянув справу за  відсутності доказів належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.
Таким чином, недотримання судом норм процесуального права призвело до порушення права відповідача на справедливий суд, що в силу п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не може бути залишене в силі та підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення по суті спору.
Вирішуючи позов ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів та відшкодування збитків з ФОП ОСОБА_1 колегія суддів вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 03 грудня 2021 року між сторонами був укладений Договір на виготовлення та встановлення меблевих виробів № 20211203, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 , як Виконавець, зобов`язався виготовити та встановити меблі згідно Специфікації (Додаток № 1 до Договору), а ОСОБА_2 (Замовник) зобов`язався прийняти та оплатити виготовлені та встановлені вироби.
Відповідно до п.3.2 Договору, загальна вартість виробів, що виготовляються за Договором, складає 149 661 грн без ПДВ, що еквівалентно 5543 доларів США. Вартість виробів зі знижкою складає 129 600, 00 грн, що еквівалентно 4 800, 00 доларам США.
Пунктом 3.3.1 договору сторони дійшли згоди, що попередня оплата становить 100% від суми, зазначеної в п.3.2 договору, в розмірі 129 600, 00 грн, не пізніше дня підписання Договору.
Порядок та строки проведення робіт за цим Договором визначені в Додатках №№ 2/1 та 2/2, як невід`ємними частинами цього договору.
У Додатку № 1 до Договору №20211203 від 03.12.2021 р. сторонами погоджено Специфікацію, про що свідчать підписи обох сторін Договору.
Відповідно до даних Додатку № 2 до Договору №20211203 від 03.12.2021 р. 04.12.2021 року позивач сплатив кошти в розмірі 4 800, 00 доларів США, що також засвідчено підписами Замовника та Виконавця.
В ході розгляду справи встановлено та не заперечується відповідачем, що меблі згідно Специфікації за вказаним Договором ФОП ОСОБА_1 виготовлені не були.
Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно статей 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Основні зобов`язання, що виникли внаслідок укладення сторонами договорів у відповідача - це виготовлення, поставка та монтаж меблів (товару/виробу), а у позивача, - прийняття виробу та оплата його вартості.
Згідно статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання;сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з частиною першоюстатті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно дост. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Відповідно дост. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.
Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем було укладено договірпобутового підряду, у відповідності до умов яких ФО ОСОБА_1 був зобов`язаний виготовити меблі за замовленням позивача та у відповідності до погоджених умов, а позивач був зобов`язаний прийняти та оплатити виконану роботу.
Позивач свій обов`язок щодо своєчасної та в повному обсязі оплати замовлення виконав у повному обсязі, натомість, відповідач, порушив взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного та якісного виконання робіт/надання послуг у відповідності до погоджених умов Договору та Специфікації.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно частини першої статті530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Відповідно до частин 2, 3 статті 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування
Зазначені вище положення ЦК України повністю кореспондуються із положеннями ч. 2, 3 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.
Аналізуючи зібрані по справі докази їх в сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що позивачем правомірно пред`явлено вимогу до відповідача про розірвання договору та відшкодування збитків, оскільки в межах даного спору доведено факт порушення з боку відповідача договірних зобов`язань в частині виготовлення, поставки, встановлення меблів, та ці обставини не спростовано відповідачем, яким не надано суду докази на спростування заявлених позовних вимог та підтвердження належного виконання зі свого боку договірних зобов`язань.
Заперечення відповідача зводяться до того, що ним не були отримані кошти за Договором в сумі 4800 доларів США, а підпис у Додатку № 2 до Договору в графі «підпис виконавця про отримання коштів» зроблений не ним, а іншою особою, на підтвердження чого він просив суд апеляційної інстанції призначити у справі судову почеркознавчу експертизу.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зміст Договору №20211203 від 03.12.2021 року та додатків до нього, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для призначення по справі почеркознавчої експертизи, оскільки факт отримання відповідачем коштів підтверджується також його підписом на Додатку № 2 до Договору №20211203 від 03.12.2021 року, зробленим в графі Виконавець, справжність якого ФОП ОСОБА_1 не спростовував.
З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для розірвання договору, стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім збитків в розмірі 4800 доларів США, що станом на дату звернення до суду із позовом становить 175 536,00 гривень.
Крім того, умовами Договору №20211203 від 03.12.2021 року, зокрема пунктом 8.4, передбачено стягнення пені за перевищення строків виготовлення та встановлення продукції, розмір якої становить 0,1% від ціни виробу за кожен день перевищення терміну, встановленого в п. 2.2 Договору. Однак, максимальний розмір пені не може перевищувати 10% від вартості виробу, що становить 480 доларів США.
Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 480,00 доларів США, що станом на день звернення до суду з позовом становить 17 553,60 грн, також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов  ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору, стягнення коштів та відшкодування збитківзадовольнити.
Розірвати договір виготовлення та встановлення меблевих виробів № 20211203 від 03 грудня 2021 року, укладений між ОСОБА_2  та Фізичною особою-підприємцем  ОСОБА_1 .
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ДРФО НОМЕР_1 ) на користь  ОСОБА_2  ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 175 536 (сто сімдесят п`ять тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень 00 коп. плати за договором та 17 553 (сімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят три) гривень 60 коп. пені, що разом становить 193 089 (сто дев`яносто три тисячі вісімдесят дев'ять) гривень 60 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 19 березня 2024 року.

 
Суддя-доповідач                                                         Таргоній Д.О.
 
Судді:                                                                           Голуб С.А.
 
                                                                                     Слюсар Т.А.