ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року 
м. Київ

справа № 580/6019/21
провадження № К/990/9155/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єзерова А.А., 
суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Черкаській області 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2021 (колегія суддів у складі головуючого судді Бужак Н.П., суддів Костюк Л.О., Степанюка А.Г.)
у справі №580/6019/21 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Міністерства внутрішніх справ України 
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
I. РУХ СПРАВИ
1.  ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Міністерства внутрішніх справ України, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області, яка полягає в ненаправленні на затвердження чи відмові у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.12.2018, яка суперечить наказу Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 (далі - Порядок №4) та Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) в зв`язку зі зверненням ОСОБА_1 12.05.2021 з відповідною заявою;
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, яка полягає в незатвердженні чи відмові у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.12.2018, яка суперечить наказу Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016 та Закону №580-VIII в зв`язку з зверненням ОСОБА_1 12.05.2021;
- виходячи з принципу ефективності захисту прав людини, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулася за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області повторно направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок та матеріали до висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.12.2018 для затвердження чи відмови у затвердженні вказаного висновку;
- виходячи з принципу ефективності захисту прав людини, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулася за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути висновок та матеріали до висновку про призначення одноразової грошової допомоги на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.12.2018 ОСОБА_1 , які будуть направленні Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області на виконання рішення суду та вирішити питання щодо затвердження або відмови у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.12.2018 з урахуванням Порядку №4 від 11.01.2016 та Закону №580-VIII.
2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
3. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення наступного змісту.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Черкаській області скласти висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків, відповідно до Закону №580-VIII та Порядку №4 та виплати нараховану суму згідно з розрахунком.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
4. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 виправлено описку в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2021, а саме:
- на сторінці 9, абзац перший постанови замість "у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків" зазначити правильно "у зв`язку із установленням другої групи інвалідності, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків";
- в абзаці третьому резолютивної частини постанови замість "у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків" зазначити правильно "у зв`язку із установленням другої групи інвалідності, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків".
5. Головне управління Національної поліції в Черкаській області із постановою суду апеляційної інстанції не погодилося, тому звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, натомість, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.12.2018 у адміністративній справі №823/2077/18 Головним управлінням підготовлено висновок від 05.04.2019 про призначення одноразової грошової допомоги, який складений на підставі матеріалів працівника поліції ОСОБА_1 у відповідності з п. 3.2. Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 (далі - Порядок №850) та нараховано одноразову грошову допомогу в розмірі 290 000 грн.
7. Листом Міністерства внутрішніх справ України № 15/2-1657 від 26.04.2019 повідомлено Головне управління, що питання щодо виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського врегульовано статтями 97-101 Закону №580-VIII та положеннями Порядку №4, відповідно до яких призначення та виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ, здійснюється за останнім місцем служби поліцейського.
8. 17 травня 2021 року позивач звернувся із заявою до Головного управління, в якій просив повторно провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.12.2018 прийнято висновок, щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі згідно з розрахунком 290 000 грн, проте ОГД він не отримав.
9. Окрім того, у зазначеному листі позивач вказав, що при первинному зверненні ним подані документи, що визначені п. 7 Порядку № 850 від 21.10.2015, а тому він повторно не подає зазначених документів, крім надісланого ОСОБА_1 копії висновку, що дає підстави для видання наказу про виплату такої допомоги.
10. До заяви позивач додав копію висновку від 05.04.2019 та банківські реквізити.
11. Головним управлінням Національної поліції у Черкаській області було направлено позивачеві лист від 31.05.2021 № 29/Г-112, у якому вказано, що висновок ГУНП в Черкаській області від 05.04.2019 МВС України не затверджено. МВС України прийнято рішення про відмову у призначенні позивачеві одноразової грошової допомоги по втраті працездатності в результаті визначення інвалідності. Про результати розгляду та причини відмови у призначенні одноразової грошової допомоги в результаті визначення інвалідності позивача було повідомлено листом Головного управління від 15.05.2019 № 29/Г-64/1.
12. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
13. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що одноразова грошова допомога позивачу має бути призначена за обставин та у розмірі, передбаченими частиною 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» та підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850, а у позові позивач посилається на інші нормативно-правові акти.
14. Окремо суд першої інстанції зазначив, що у Головного управління не виникає обов`язку щодо направлення на затвердження чи відмову у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.12.2018 у зв`язку зі зверненням позивача 12.05.2021 з відповідною заявою, оскільки у вказаній заяві ОСОБА_1 не просить призначити йому одноразову грошову допомогу, а просить провести виплату одноразової грошової допомоги і як на підставу посилається на висновок Головного управління від 05.04.2019 про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 290000 грн, який складено на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.12.2018.
15. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, апеляційний суд зазначив, що поліцейський, який проходить службу в поліції, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої саме Законом України «Про національну поліцію», виплата якої здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції за останнім місцем служби поліцейського на підставі Порядку №4.
16. Оскільки позивач на момент звільнення працював в Національній поліції, то саме на відповідача законодавством покладено обов`язок виплати позивачу ОГД.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
17. У касаційній скарзі відповідач зазначає про помилковість висновків суду апеляційної інстанцій. Наголошує, що:
- позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права і апеляційний суд безпідставно вийшов за межі позовних вимог;
- заявлений позов фактично є незгодою позивача з тим, як відповідачем виконано рішення суду у справі №823/2077/18, а тому такі вимоги потрібно було розглядати в порядку статті 383 КАС України.
18. Позивач відзиву на касаційну скаргу не подав.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
19. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з такого.
20. Судами встановлено, що позивача звільнено зі служби з лав Національної поліції, а 21 червня 2016 року позивачеві видано довідку до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 204535, відповідно до якої ОСОБА_1 отримав ІІ групу інвалідності безтерміново, причиною інвалідності зазначено захворювання, пов`язані з виконанням службових обов`язків.
21.          До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», тобто до 7 листопада 2015 року, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано статтею 23 Законом України «Про міліцію» (далі - Закон №565-XII) та Порядком № 850.
22. Відповідно до статті 23 Закону №565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II   групи, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
23. На виконання зазначеної норми Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №850.
24. Згідно з пунктом 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
25. Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.
26. Згідно з пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII (набрав чинності 7 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон №565-XII.
27. Разом з тим, за змістом пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII.
28. Згідно частини першої статті 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:
1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті працівника поліції внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;
2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;
3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;
6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.
29.          Частиною другою статті 97 Закону № 580-VIII встановлено, що порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
30. З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97- 101 Закону № 580-VIII, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок № 4.
31. Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
32. Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 4).
33. Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку № 4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
34. За правилами пункту 1 розділу IV Порядку № 4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.
35. Рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймає керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції), у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 2 розділу IV Порядку № 4).
36. Таким чином, як Порядком № 850, так і Порядком № 4 регламентовано, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності подається за останнім місцем служби, виплата такої допомоги також проводиться за останнім місцем служби.
37. При цьому, право на отримання одноразової грошової допомоги обумовлено наявністю визначених законодавством підстав, зокрема, захворювання особи повинно бути пов`язане, відповідно до Порядку № 850 - з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а відповідно до Порядку № 4 - з проходженням служби в поліції.
38. Колегія суддів зазначає, що в законодавстві була наявна прогалина щодо нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, оскільки не було визначено порядок виплати одноразової грошової допомоги особам, які після звільнення з органів внутрішніх справ продовжили службу в Національній поліції та яким інвалідність встановлена внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, але під час служби в органах поліції або після звільнення з цих органів.
39. Вирішуючи питання визначення порядку та належного органу, до компетенції якого входить призначення та виплата одноразової грошової допомоги поліцейському, якому інвалідність встановлена внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, колегія суддів, виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, якими визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності виникає з дати встановлення втрати працездатності за довідкою МСЕК, а реалізація цього права здійснюється за останнім місцем служби особи, доходить висновку, що виплата такої допомоги має здійснюватися органами Національної поліції на підставі норм Закону № 580-VIII та у відповідності до Порядку № 4.
40. Правова позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14 лютого 2019, справа №822/764/18.
41. Зокрема, Верховний Суд зазначив, що для усунення розбіжностей у чинному законодавстві Міністерством внутрішніх справ України прийнято наказ від 12 вересня 2016 року № 916 «Про внесення зміни до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського», яким пункт 5 розділу I Порядку   №   4 доповнено підпунктом 4 стосовно випадків, за яких призначається одноразова грошова допомога. За його змістом встановлення інвалідності поліцейському внаслідок захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ, є також обставиною, за якої поліцейському призначається одноразова грошова допомога.
42. Окрім того, задля усунення прогалини в законодавстві 08 червня 2017 року було прийнято Закон України № 2097 «Про внесення змін до статті 97 Закону №580-VIII щодо виплати одноразової грошової допомоги поліцейському», яким право на отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності розповсюдили також на поліцейських, у яких втрата працездатності настала внаслідок захворювання або поранення, отриманого внаслідок виконання завдань міліції або під час проходження служби в органах внутрішніх справ. Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону, який набрав чинності 12 липня 2017 року, установлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності мають поліцейські з числа осіб, зазначених у пунктах 3-6 частини першої статті 97 Закону №580-VIII, які визнані інвалідами або отримали поранення до набрання чинності цим Законом.
43. Колегія суддів Судової палати відступила від правового висновку, висловленого у постанові від 13 лютого 2018 року у справі № 806/845/16 (провадження №К/9901/10764/18), та сформулювала наступний правовий висновок:
«Поліцейський, який проходить службу в поліції, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про національну поліцію», виплата якої здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції за останнім місцем служби поліцейського на підставі Порядку №4».
44.          Застосовуючи зазначені правові висновки до цієї справи, колегія суддів звертає увагу, що встановлені судами обставини дають підстави стверджувати, що позивач має право на отримання ОГД.
45. Так, апеляційний суд вірно зазначив, що позивача звільнено зі служби в поліції наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 29 квітня 2016 року на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII (через хворобу), а тому на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону №580-VIII, а порядок та умови призначення одноразової грошової допомоги урегульовано Порядком № 4.
46. Отже, належним органом, до якого позивач мав звернутися з заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги, є Головне управління Національної поліції в Черкаській області. Відповідач зазначеного не спростовує.
47.          Щодо твердження відповідача про той факт, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права і апеляційний суд безпідставно вийшов за межі позовних вимог, колегія суддів зазначає таке.
48. Як вже зазначено вище, позивач вже звертався до суду, оспорюючи своє право на отримання ОГД у зв`язку з встановленням інвалідності. 
49. Рішення у справі №823/2077/18 хоча і набрало законної сили, проте право позивача залишилось не захищеним - ОГД він не отримав.
50. Важливим є той факт, що відповідач у касаційній скарзі в цілому право позивача на отримання ОГД не заперечує. Будь-яких зауважень щодо документів позивача, поданих задля отримання ОГД - не зазначає. Певні недоліки у формулюванні позивачем позовних вимог не дозволяють стверджувати, що в цьому випадку позивач обрав невірний спосіб захисту порушеного права, адже він звернувся з позовом до належного відповідача та має на меті в кінцевому випадку реалізувати своє право на отримання ОГД.
51. Як вже зазначено вище, законодавство, що регулює спірні правовідносини, неодноразово зазнавало змін, а судова практика довгий час не була сталою.
52. Виходячи за межі позовних вимог, апеляційний суд, врахувавши релевантну практику Верховного Суду у подібних правовідносинах, захистив право позивача у спосіб, який забезпечить ефективне поновлення такого права. А отже, апеляційний суд виконав одне з головних завдань адміністративного судочинства, визначене статтею 2 КАС України.
53. За таких обставин, колегія суддів визнає вихід апеляційним судом за межі позовних вимог обґрунтованим.
54. Щодо твердження відповідача про той факт, що заявлений позов фактично є незгодою позивача з тим, як відповідачем виконано рішення суду у справі №823/2077/18, а тому такі вимоги потрібно було розглядати в порядку статті 383 КАС України, колегія суддів зазначає таке.
55. Як встановлено судами, рішення у справі №823/2077/18 фактично виконано відповідачем, про що свідчить складений на виконання зазначеного рішення висновок від 05.04.2019 про призначення одноразової грошової допомоги, який складений на підставі матеріалів працівника поліції ОСОБА_1 Проте, як встановили суди, після складення зазначеного висновку відповідач спрямував його до МВС України, а МВС України, своєю чергою, повідомили відповідача про відсутність у них повноважень на виплату позивачу ОГД. 
56. Після цього позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про виплату ОГД і отримав на свою заяву відмову, яка і стала окремою, новою підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом. 
57.          Таким чином, посилання відповідача на норми статті 383 КАС України колегія суддів відхиляє як необґрунтовані.
58. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову. Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.
59. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій.
60. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
61. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 350, 356 КАС України, Суд -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області залишити без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2021 у справі №580/6019/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб