УХВАЛА
 
12 лютого 2024 року                    
м. Київ
 
справа № 554/7669/21
провадження № 61-5805св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
позивач -ОСОБА_1 , 
відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», 
третя особа - Первинна профспілкова організація співробітників Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргуАкціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2022 року у складі судді Чуванової А. М. та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 березня 2023 року у складі колегії суддів: Одринської Т. В., Абрамова П. С., Панченка О. О.,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2021року ОСОБА_1 звернувся до суду за позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») про скасування наказу та поновлення на роботі. 
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 16 березня 2023 року,позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ АТ КБ «ПриватБанк» № Е.17.U.0.0/4-7035282 від 08 липня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на роботі в АТ КБ «ПриватБанк» на посаді директора Полтавського головного регіонального управління АТ БК «ПриватБанк». Стягнено з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1 723 519,20 грн. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення на його користь з АТ КБ «ПриватБанк» середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання. Стягнено на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору з АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 4 192,34 грн. Стягнено з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в розмірі 24 526,27 грн.
24 квітня 2023 рокуАТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просило скасувати судові рішення і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.  
Ухвалою Верховного Суду від 10 травня 2023 року відкрито касаційне провадження справі. У задоволенні клопотання АТ КБ «ПриватБанк»про зупинення виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2022 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 16 березня 2023 року відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2023 року клопотання АТ КБ «ПриватБанк»про зупинення дії рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2022 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 16 березня 2023 року задоволено частково. Зупинено дію рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2022 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 16 березня 2023 року в частині стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 1 723 519, 20 грндо закінчення касаційного провадження у справі.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 січня 2024 року передано справу № 638/14165/21 на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
Ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 січня 2024 року мотивована тим, що: у справі, що переглядається, позивача було звільнено на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України за скороченням штату. Питання, яке належить вирішити у цій справі, полягає в тому чи було роботодавцем виконано вимоги частини третьої статті 49-2 КЗпП України (чи були запропоновані всі вакантні посади (інша робота), які з`явились та існували на підприємстві з моменту повідомлення позивача про наступне вивільнення по день звільнення), якщо роботодавець повідомив працівника про те, що ознайомитись із актуальним списком вакантних посад та обрати посаду, відповідно до спеціальності, кваліфікації та досвіду, можна за посиланням в інтернет-ресурсі (сайті роботодавця); касаційний суд акцентує, що вказані приклади судової практики Касаційного цивільного суду підтверджують наявність по суті двох взаємовиключних підходів до застосування частини третьої статті 49-2 КЗпП України.
Ухвалою Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2024 року прийнято до розгляду справу № 638/14165/21 (провадження № 61-13363св23).
Правовідносини, з приводу яких виник спір у цій справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду в справі № 638/14165/21.
У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. 
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється в випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.
Тому колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі.
Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у справі № 554/7669/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 638/14165/21 (провадження № 61-13363св23).
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                     Є. В. Краснощоков 
 
Д. А. Гудима
 
М. М. Русинчук