ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/127/24 Справа № 199/9451/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Подорець О.Б. Суддя у 2-й інстанції - Канурна  О. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський Апеляційний суд у складі: 
головуючого - судді Канурної О.Д.
суддів:        Красвітної Т.П., Пищиди М.М., 
за участю секретаря судового засідання Керімової – Бандюкової Л.К.
         розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3  в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , третя особа - Орган опіки та піклування в особі Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визнання права іпотекодержателя, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2021 року позивач - Акціонерне товариств комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськаз позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , третя особа - Орган опіки та піклування в особі Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визнання права іпотекодержателя, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 11.07.2005 між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», яке перейменовано у Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № DNHDGK00000097 про надання кредиту у вигляді непоновлюваної кредитної лінії.
За змістом п. 1.1. кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти на строк до 11.07.2025 року у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в розмірі 95120,00 доларів США на наступні цілі: купівля житла у сумі 80000,00 доларів США та на оплату страхових платежів в сумі 15120,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику кредит у межах узгодженого сторонами кредитного ліміту, що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 .
У порушення відповідних умов договору та приписів законодавства ОСОБА_2 не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, заборгованість не сплатила. Станом на час звернення з позовом до суду, у позичальника наявна прострочена заборгованість.
11.07.2005 між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», яке перейменовано у Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з одного боку та ОСОБА_2 і ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки № DNHDGK0000009.
Відповідно до пункту 2 вказаного вище договору, іпотекою забезпечується виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_2 , що випливають з кредитного договору від 11.07.2005 року № DNHDGK00000097, з повернення кредиту в сумі 95120,00 доларів США у строк до 10.07.2025 року включно на наступні цілі: купівля житла у сумі 80000,00 доларів США та на сплату страхових платежів в сумі 15120,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,92% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом щомісяця в період сплати, за який приймається період з «6» по «11» число кожного місяця. Сплачувати щомісячний платіж в сумі 980,30 доларів США. 
Згідно п.7 договору іпотеки, в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, іпотекодавці надали в іпотеку нерухоме майно, а саме домоволодіння А-1 – житловий будинок, загальною площею 464,10 кв.м., житлова площа 138,60 кв.м., Б – гараж, В – гараж, Г – навіс, № 7 – зливна яма, № 1 – 6, 8, I – споруди. Майно передається в іпотеку з невід`ємними приналежностями, що знаходяться в ньому. Майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення предмету іпотеки - жила нерухомість.
Крім того, 11.07.2005 між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», яке перейменовано у Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з одного боку та ОСОБА_5 і ОСОБА_2 було укладено інший договір іпотеки № DNHDGK00000094.
Відповідно до п. 2 цього договору іпотеки, за цим договором іптекою забезпечується виконання зобов`язань позичальника - ОСОБА_5 , що випливають з кредитного договору від 11.07.2005 № DNHDGK00000094.
Згідно п. 7 договору іпотеки, в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, іпотекодавці надали в іпотеку нерухоме майно, а саме домоволодіння А-1 – житловий будинок, загальною площею 464,10 кв.м., житлова площа 138,60 кв.м., Б – гараж, В – гараж, Г – навіс, № 7 – зливна яма, № 1 – 6, 8, I – споруди. Майно передається в іпотеку з невід`ємними приналежностями, що знаходяться в ньому. Майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення предмету іпотеки - жила нерухомість.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер і право власності набула ОСОБА_4 , яка стала власником предмету іпотеки (50/100 частин домоволодіння та земельної ділянки в розмірі 0,0408 га за адресою: АДРЕСА_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті свого батька ОСОБА_5 .
Заборгованість за кредитним договором № DNHDGK00000094 від 11.07.2005 року була погашена і 02.09.2012 року Банком надана довідка № 5496 приватному нотаріусу Дніпропетровського нотаріального округу Римській А.В. щодо погашення кредиту за кредитним договором від 11.07.2005 № DNHDGK00000094 та припинення договору іпотеки № DNHDGK00000094 від 11.07.2005 року.
На підставі зазначеної довідки приватний нотаріус зняв заборону відчуження нерухомого майна, що перебувала в іпотеці за двома договорами іпотеки одночасно (50/100 частин домоволодіння та земельної ділянки в розмірі 0,0408 га за адресою: АДРЕСА_1 ), яке належало на праві власності ОСОБА_4 .
Утім, під час вчинення дії щодо зняття заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у Державному реєстрі, нотаріусом не було враховано, що нерухомість, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , була також передана в іпотеку на підставі договору іпотеки № DNHDGK0000009 від 11.07.2005 в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором № DNHDGK00000097 від 11.07.2005, заборгованість за яким не погашена.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.09.2021 року Банку стало відомо, що 08.04.2014 ОСОБА_1 набув у власність 50/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, а також 04.08.2016 земельну ділянку в розмірі 0,0408 га за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу.
За змістом п. 16 та пункту 20.7 договору іпотеки, з моменту набрання чинності цим договором, Іпотекодавець має право відчужувати, передавати в оренду, лізинг, у спільну діяльність, у безоплатне користування іншим особам Предмет іпотеки, або іншим чином розпоряджатися Предметом іпотеки тільки за письмовою згодою Іпотекодержателя. Не передавати Предмет іпотеки в оренду (майновий найом), у лізинг, у спільну діяльність або у безоплатне користування, не здійснювати його відчуження або інше розпорядження Предметом іпотеки без письмової згоди Іпотекодержателя.
Таким чином, АТ КБ «Приватбанк», як іпотекодержатель вищезазначеного майна переданого в іпотеку, не надавав будь-якої згоди на розпорядження іпотекодавцем предметом іпотеки.
У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором № DNHDGK00000097 від 11.07.2005 ОСОБА_2 станом на 28.10.2021 має заборгованість у розмірі 679874.82 доларів США.
На підставі викладеного, позивач просив суд:
Визнати за АТ КБ «Приватбанк» право іпотекодержателя на нерухоме майно, яке згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.09.2021 перебуває у власності ОСОБА_1 , а саме на 50/100 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 464,6 кв.м., житловою площею 138,6 кв.м.; літ. Б – гараж; літ. В – гараж; літ. Г – вольєр; літ. Е – навіс; поз. № 1 – 9, I, II – споруди), що складаються з: літ. А-1 кв. № 1, житловою площею 69,0 кв.м., загальною площею 231,2 кв.м., гараж Б, вольєр Г, 1/2 частин зливної ями, 1/2 частин огорож та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку кадастровий номер: 1210100000:01:525:0025, площею 0.0408 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на умовах, передбачених договором іпотеки № DNHDGK0000009 від 11.07.2005;
2. У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 11.07.2005 № DNHDGK00000097 в розмірі 679874,82 доларів США, що за курсом 26,1020 відповідно до службового розпорядження НБУ від 08.11.2021 складає 17746 092,55 грн., з яких: 77878, 68 доларів США - заборгованість за кредитом; 145058,91 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 22032,00 доларів США заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 434905,23 доларів США - заборгованість з пені, звернути стягнення на:
- 50/100 частин житлового будинку, з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 464,6 кв.м., житловою площею 138,6 кв.м.; розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку кадастровий номер: 1210100000:01:525:0025 площею 0.0408 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
- 50/100 частин житлового будинку, з господарчими будівлями та спорудами, які складаються з: літ. А – 1 кв. АДРЕСА_2 , житловою площею 69,6 кв.м., загальною площею 232,9 кв.м., гараж В, частина зливної ями, частина огорож та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку кадастровий номер: 1210100000:01:525:0005 площею 0.0408 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу зазначеного майна на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.
3. Виселити осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: АДРЕСА_3 ) зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку, а також стягнути судові витрати по справі з відповідачів на користь позивача. 
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , де третя особа Орган опіки та піклування в особі Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визнання права іпотекодержателя, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення – відмовлено у повному обсязі. Судові витрати віднесено на рахунок позивача.
Не погодившись з рішенням суду, позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся з до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив, скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.  
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2023 року по цивільній справі № 22-ц/803/3766/23 визначений склад колегії: головуючий суддя: Канурна О.Д., судді: Красвітна Т.П., Пищида М.М. (том № 2, а.с. 175).
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2022 року прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , третя особа - Орган опіки та піклування в особі Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визнання права іпотекодержателя, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення та справу призначено до розгляду.
 В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 17.01.2024 року відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 17.01.2024 року відповідачкаОСОБА_3 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою (том № 2, а.с. 214 зв.).
В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 17.01.2024 року представник третьої особи - Органу опіки та піклування в особі Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (том № 2, а.с. 215).
Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення представника позивача - Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк – адвоката Шевченко А.О., пояснення представника відповідачки ОСОБА_2 – ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволенюю не підлягає, виходячи з наступного.        
Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що 
стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Як вбачається із частини 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Судом першої інстанції встановлено, що 11 липня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № DNHDGК00000097, за умовами якого банк надав ОСОБА_2 кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк до 11 липня 2025 року включно у вигляді встановленої кредитної лінії у розмірі 95120,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і комісією за розрахункове-касове обслуговування у розмірі 0,18 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати з 6 по 11 число кожного місяця.
11 липня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № DNHDGК0000009, згідно якого останні передали в іпотеку нерухоме майно – домоволодіння А-1 - житловий будинок, загальною площею 464,10 кв.м., житлова площа138,60 кв.м., Б-гараж, В – гараж, Г-навіс, № 7 – зливна яма, № 1-6, 8, І – споруди, яке належить іпотекодавцям на праві власності на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, 11 липня 2005 року за реєстровими № 442 та 443, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., 11 липня 2005 року за реєстровими № 446, зареєстровано в реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 33 ,34.
11 липня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № DNHDGК00000094, згідно якого останні передали в іпотеку нерухоме майно – домоволодіння А-1 - житловий будинок, загальною площею 464,10 кв.м., житлова площа 138,60 кв.м., Б-гараж, В – гараж, Г-навіс, № 7 – зливна яма, № 1-6, 8, І – споруди, яке належить іпотекодавцям на праві власності на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, 11 липня 2005 року за реєстровими № 442 та 443, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., 11 липня 2005 року за реєстровими № 445, зареєстровано в реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 35,36. 
Листом ПАТ КБ «Приватбанк» від 02 вересня 2012 року № 5496 на адресу ОСОБА_7 , приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу, повідомлено про те, що Банк просить зняти заборону відчуження нерухомого майна, зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 2174591 та за № 2174601.
Витягом про реєстрацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстрація вилучення запису) підтверджено вилучення запису 2174591 з контрольною сумою 7Е91ВВ5В44 на підставі повідомлення Банку про погашення кредиту та припинення іпотечного договору.
Витягом про реєстрацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстрація вилучення запису) підтверджено вилучення запису 2174601 з контрольною сумою 01А770В266 на підставі повідомлення Банку про погашення кредиту та припинення іпотечного договору.
Рішенням колегії суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2014 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2014 року скасовано і у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення – відмовлено у повному обсязі (том № 1, а.с.128-129).
Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради №185 від 04.08.2016 «Про надання дозволу ОСОБА_8 , 1979 року народження, на продаж земельної ділянки, власником якої є малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », надано дозвіл на продаж земельної ділянки (кадастровий номер 1210100000:01:525:0025, площею 0,0408 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 1 а.с.115).
Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог. 
Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції. 
Доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про те, що нотаріусом не було враховано, що нерухомість, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , була також передана в іпотеку на підставі договору іпотеки № № DNHDGK0000009 від 11.07.2005 року в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором від 11.07.2005 року № DNHDGК00000097, заборгованість за яким не погашена, є безпідставними, виходячи з наступного.
Як вбачається із частини 1 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Як вбачається із частини 1 статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною шостою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги, яких на передане в іпотеку нерухоме майно незареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
Майновий поручитель несе акцесорний обов`язок з виконання зобов`язання за основного боржника.
У відповідності до частини другої статті 11 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.
Відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України «Про іпотеку» якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.
Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені статтею 33 Закону України «Про іпотеку», частиною першою якої встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач 22 квітня 2013 року звертався до Амур – 
Нижньодніпровського районного суду  м. Дніпропетровська з цивільним позовом аналогічного змісту.
Рішенням Амур - Нижньодніпровського районного суду  м. Дніпропетровська від 16 червня 2014 року позовні вимоги задоволені частково.
У рахунок погашення заборгованості відповідачки ОСОБА_2 перед позивачем за кредитним договором № DNНDGК00000097 від 11.07.2005 року в розмірі 138934,17 доларів США, яка складається з:114652,92 доларів США- заборгованість за кредитом, процентам,комісії; 24281,25 доларів США- заборгованість по пені - вирішено звернути стягнення згідно договору іпотеки № DNНDGК0000009 від 11.07.2005 року на предмет іпотеки - будинок АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку А-1 загальною площею 464,10 кв.м., житловою площею 138,60 кв.м., гаражу Б, гаражу В, навісу Г, зливної ями № 7, споруд №1-6,8,І, а також земельну ділянку площею 816 кв.м. по АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_4 договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі - продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.
У задоволенні іншої частини позову відмовлено та вирішено питання щодо судових витрат у справі.
Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_6 задоволено частково.
Рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду  м. Дніпропетровська від 16 червня 2014 року скасовано.
У задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі (том № 1, а.с. 128 – 129).
Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2020 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено.
Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2020 року скасовано.
Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_9 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 06.04.2018 року по 19.04.2019 року у розмірі 14221,48 доларів США еквівалентом 381562 грн. 31 коп. по кредитному договору № DNHDGK00000097 від 11.07.2005 року.
В задоволені зустрічного позову ОСОБА_9 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання припиненими правовідносин,  відмовлено.
Як вбачається із постанови Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 190/1248/19, провадження № 61 – 18244св20, касаційну скаргу ОСОБА_9 задоволено частково.
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року скасовано.
У задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_9 про стягнення заборгованості відмовлено.
Позов ОСОБА_9 до акціонерного товариства комерційний банк 
«ПриватБанк», третя особа – ОСОБА_2 , про визнання припиненим правовідносин, задоволено.
Договір поруки № DNHDGK00000097 від 11.07.2005 року, укладений між ОСОБА_9 та публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», визнано припиненим (том № 1, а.с. 184 – 190).
Із мотивувальної частини вказаної вище постанови Верховного суду вказано, що АТ КБ «ПриватБанк», звертаючись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки (березень 2013 року) змінив строк виконання зобов`язань за кредитним договором.
Враховуючи умови договору поруки про її припинення після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором, а це березень 2013 року, то порука ОСОБА_9 припинилась у березні 2018 року (том № 1, а.с. 184 – 190).
Суд апеляційної інстанції зауважує, що аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, враховуючи наведені норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають істотне значення для її вирішення, з урахуванням належної оцінки наданих сторонами доказів, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача за необґрунтованістю.
Суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, повно і правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись ст. 374, 375, 381 – 384 ЦПК України, апеляційний суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення. 
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст судового рішення складений 22 січня 2024 року.

Суддя: О.Д.Канурна