П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/6832/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Бошкова Юлія Миколаївна 
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
18 березня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Капустинського М.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду  в якому просив: 
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку по курсу Національного банку України заробітної плати, яка була отримана в російських рублях за період з 2000-2006 роки в ТОВ "Фірма "Уренгойгаздорстройматеріали" по курсу української гривні до російського рубля на день призначення пенсії 3,7 за 10 російських рублів;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із урахуванням заробітної плати, отриманої ним, у ТОВ "Фірма "Уренгойгаздорстройматеріали" за період з 2000 по 2006 роки по курсу української гривні до російського рубля на день призначення пенсії – 3,7 гривні за 10 російських рублів.
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду  від 07.09.2023 позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку по курсу Національного банку України заробітної плати, яка була отримана в російських рублях в ТОВ "Фірма "Уренгойгаздорстройматеріали" по курсу української гривні до російського рубля на день призначення пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із урахуванням заробітної плати, отриманої ним, у ТОВ "Фірма "Уренгойгаздорстройматеріали" за періоди з 05.05.2000 по 30.11.2000 та з березня 2001 року по 25.08.2006 по курсу української гривні до російського рубля на день призначення пенсії – 3,7 гривні за 10 російських рублів.
Приймаючи оскаржуване рішення  суд першої інстанції дійшов висновку,  що з моменту припинення функціонування рубля в грошовому обігу на території України та запровадження національної валюти, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що відповідно до діючого на період з 2000 року по 2006 рік законодавства російської федерації, а саме відповідно до статті 7 федерального закону від 15.12.2001 №167-ФЗ іноземний громадянин, що має такий правовий статус не являється застрахованою особою за загальнообов`язковим пенсійним страхуванням. Таким чином, страхові внески на загальнообов`язкове пенсійне страхування з виплат за таку особу не нараховуються. Отже, страхові внески за ОСОБА_1 в період його роботи з 2000 по 2006 роки не справлялися до відповідних фондів.
Поряд з тим, з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав – учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
Відтак, у період відсутності відповідного нормативно-правового акта, що регулює порядок дій, який застосовується при призначенні та перерахунку пенсій громадянам, які проживали чи працювали на території російської федерації, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії зараховується за періоди страхового стажу, набутого на території України на умовах, визначених частиною першою статті 40 Закону №1058.
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому вказано, що рішеннями Вінницького окружного адміністративного суду у справах № 120/7074/22 та №120/16168/21-а, де предметом вивчення та дослідження були матеріали пенсійної справи та відповідні докази, та як результат розгляду справ та винесення відповідних рішень відповідача було зобов`язано зарахувати до страхового стажу періоди роботи. Таким чином, обставини які були встановлені судом, зокрема викладені та обґрунтовані в рішенні суду, що наразі оскаржується відповідачем, доведенню іншим чином не потребують.
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою суду від 09.10.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1  ст.311 КАС України.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
З 06.05.2021 позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.
28.09.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою та просив здійснити перерахунок його пенсії на підставі долучених до заяви архівних довідок, оскільки ним з`ясовано, що не усі періоди його роботи у російській федерації за час із 2000 року по 2006 рік враховані при призначенні та обчисленні пенсії.
За результатами розгляду заяви від 28.09.2021, ГУ ПФУ у Вінницькій області листом від 26.10.2021 № 12504-11890/П-02/8-0200/21 відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.
Не погоджуючись з такою відмовою, позивач оскаржив її до суду.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.03.2022 у справі № 120/16168/21-а визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії на підставі заяви від 28.09.2021 з доданими до неї матеріалами. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.09.2021 з доданими до неї матеріалами про здійснення перерахунку пенсії та зарахування до страхового стажу періодів роботи за 2000 – 2006 роки, із урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні.
За результатом розгляду заяви на виконання судового рішення, Головним управлінням повторно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи позивача впродовж 2000-2006 років, тому ОСОБА_1 повторно звернувся до суду із адміністративним позовом.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03.11.2022 у справі №120/7074/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі заяви від 28.09.2021 з додатками до неї. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити із 28.09.2021 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 28.09.2021 з додатками до неї та зарахувати до його страхового стажу періоди роботи із 05.05.2000 по 30.11.2000 та із березня 2001 року по 25.08.2006.
08.03.2023 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою, у якій просив здійснити перерахунок пенсії враховуючи заробітну плату, яка була отримана в російських рублях на день призначення пенсії по курсу української гривні – 3,7 грн. за 10 руб.
Листом від 11.04.2023 ГУ ПФУ у Вінницькій області відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії та зазначено, що за періоди роботи в російській федерації відсутні дані про сплату страхових внесків, тому при призначенні пенсії не зараховано період роботи та заробітну плату за даний період роботи.
Окрім того, зазначено, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29.03.2022 у справі № 120/16168/21-а ОСОБА_1  проведено перерахунок пенсії та донараховано стаж за період роботи в російській федерації. Відтак, питання про врахування заробітної плати в розрахунок пенсії в судовій справі не підіймалось та не оскаржувались дії Пенсійного фонду щодо не врахування даної заробітної плати при обчисленні пенсії.
З огляду на вищезазначене, відповідач вважає, що відсутні підстави для обчислення пенсії з врахуванням заробітної плати за такий період.
Не погоджуючись із такою відмовою ГУ ПФУ у Вінницькій області, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Згідно з ч. 1 ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Так, 13.03.1992 була підписана Угода про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення (далі - Угода).
Відповідно до статті 1 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Згідно статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць співдружності незалежних держав в галузі пенсійного законодавства, призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.
У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.
Згідно пунктів 1, 2 Указу Президента України від 07.11.1992 №549/92 «Про реформу грошової системи України», починаючи з 23-ї години 12 листопада 1992 року припинено функціонування рубля в грошовому обігу на території України.
Виходячи з аналізу наведених правових норм вбачається, що з моменту припинення функціонування рубля в грошовому обігу на території України та запровадження національної валюти, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.
Тобто, заробітна плата, вказана в російських рублях повинна бути переведена по курсу української гривні до російського рубля на момент призначення пенсії.
Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 14.05.2020 у справі №678/522/17, від 17.01.2023 у справі №211/1910/17 (2-а/211/16/18).
Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем при зверненні із заявою від 28.09.2021 щодо перерахунку пенсії з урахуванням періодів роботи на території російської федерації з 2000 по 2006 рік, долучено довідки про заробітну плату.
На виконання рішення від 03.11.2022 у справі №120/7074/22 відповідачем зараховано до стажу позивача періоди його роботи на території російської федерації, а саме: з 05.05.2000 по 30.11.2000 та із березня 2001 року по 25.08.2006.
Водночас, за заявою позивача від 08.03.2023 відмовлено у врахуванні заробітної плати за такий період, яка була отримана в російських рублях з переведенням по курсу НБУ на гривні.
Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дії ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку по курсу Національного банку України заробітної плати, яка була отримана в російських рублях за період з 05.05.2000 по 30.11.2000 та із березня 2001 року по 25.08.2006 в ТОВ "Фірма "Уренгойгаздорстройматеріали" по курсу української гривні до російського рубля на день призначення пенсії є протиправними.
Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, судом першої інстанції вірно враховано, що згідно інформації, розміщеної на сайті Національного банку України, офіційний курс української грошової одиниці (гривні) до російського рубля на дату призначення пенсії позивачу становив 3,7056 грн. за 10 російських рублів, що учасниками справи не заперечується та не є спірним питанням в межах цього спору.
Відтак наявні правові підстави для зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії із заробітної плати, отриманої ОСОБА_1 , у ТОВ "Фірма "Уренгойгаздорстройматеріали" за період з 05.05.2000 по 30.11.2000 та з березня 2001 року по 25.08.2006 по курсу української гривні до російського рубля на день призначення пенсії – 3,7 гривні за 10 російських рублів.
Щодо доводів скаржника про дискреційні повноваження пенсійного органу суд зазначає наступне.
Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.
Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов (що є у спірному випадку) відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Крім цього спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Слід зазначити, що якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав і свобод позивача.
Положенням ч.3 ст.245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового акту або індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Отже, застосування судом першої інстанції способу захисту як зобов`язання пенсійного органу здійснити перерахунок пенсії із урахуванням заробітної плати по курсу української гривні до російського рубля на день призначення пенсії неможливо вважати втручанням у дискреційні повноваження пенсійного органу.
Таким чином задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання пенсійного органу вчинити дії, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і вказане рішення не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття оскарженого рішення, яке було предметом судового розгляду у межах цієї справи.
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.  
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Капустинський М.М.