ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/30571/23
Провадження № 33/4820/56/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому з участю секретаря Антала Є.В., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника – адвоката Іваницького А.М., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2023 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, мешканку АДРЕСА_1 , не працюючу,
визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченихст. 124, 122-4КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

За постановою 09 листопада 2023 року, о 16 год. 15 хв.,  ОСОБА_1 ,  в м. Хмельницький по вул. І. Пулюя, 9/1, керуючи транспортним засобом Skoda Roomster д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом, не переконалась в безпеці даного маневру, внаслідок чого допустила наїзд на транспортний засіб ВАЗ211040 д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушила п. 10.9 Правил дорожнього руху України.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Окрім того, 09 листопада 2023 року, о 16 год. 15 хв.,  ОСОБА_1 ,  в м. Хмельницький по вул. І. Пулюя, 9/1, керуючи транспортним засобом Skoda Roomster д.н.з.  НОМЕР_1  рухаючись заднім ходом, не переконалась в безпеці даного маневру, внаслідок чого допустила наїзд на транспортний ВАЗ211040 д.н.з.  НОМЕР_2 та з місця пригоди з`їхала, чим порушила п. 2.10а Правил дорожнього руху України.
Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

        ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі просить постанову Хмельницького міськрайонного суду від 24 листопада 2023 року 2023 року змінити в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень 00 коп.
Вказує, що суд першої інстанції застосував до ОСОБА_1 занадто суворе стягнення, яке не відповідає характеру вчиненого правопорушення, не врахував обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , не взяв до уваги відсутність обставин, які б обтяжували її відповідальність. 
Апелянт вказує, що вона вину визнала, вчинила інкриміноване їй правопорушення в стані сильного хвилювання, оскільки поспішала відвезти малолітню сестру до медичного закладу. Вчинивши наїзд на припаркований транспортний засіб ВАЗ211040 ОСОБА_1 здійснювала спроби віднайти власника, проте їй це не вдалось і вона залишила місце ДТП. Згодом остання відшкодувала потерпілому ОСОБА_2 в повному обсязі завдану матеріальну та моральну шкоду, на підтвердження цих обставин надала суду відповідну заяву від потерпілого. 
Наголошує апелянт і на тому, що судом першої інстанції не було враховано, що вона вперше притягається до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується у закладі вищої освіти та має регулярний особистий та сімейний дохід. Оскільки сім`я проживає у сільській місцевості то транспортний засіб необхідний їй для проїзду до закладу вищої освіти в м. Хмельницькому та відвезення малолітньої сестри до віддаленого навчального закладу. Чоловіки у її родині проходять військову службу у лавах ЗСУ, тому вона єдиний водій у родині., відповідно позбавлення її прав керування транспортним засобом значно обмежить її та її родину. 
Крім того, санкції інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень передбачають альтернативні види стягнень. За наявності альтернативного виду стягнення у виді штрафу, суд першої інстанції у постанові належним чином не обґрунтував підстав для обрання їй стягнення суворішого, у виді позбавлення права керування транспортним засобом. Вважає, що має заробіток та легальні джерела доходу які дозволяють їй сплатити штраф. 

Позиції учасників апеляційного провадження усправі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 та її захисник адвокат Іваницький А.М. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити. ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнала та пояснила, що лише вона в сім`ї має право керування транспортним засобом, сім`я проживає в сільській місцевості а тому транспортний засіб використовується для проїзду в навчальний заклад невопнолітньої сестри та заклад в м.Хмельницькому, а також для щоденних потреб сім`ї. Просила змінити адміністративне стягнення на штраф в дохід держави, має змогу його оплатити, оскільки з 15.01.2024 року працює вчителем англійської мови в Чорноострівському ліцеї Чорноострівської селищної ради. 

Мотиви суду

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення при зазначених у постанові обставинах відповідає матеріалам справи і не заперечується в апеляційній скарзі, як і не оскаржуються кваліфікація її дій за ст. 124,122-4КУпАП, тому суддею апеляційного суду не переглядається.
Разом з тим, на думку суду, заслуговують на увагу посилання апелянта щодо доцільності визначення іншого адміністративного стягнення. 
Загальні положення накладення адміністративного стягнення визначені в ст. 33 КУпАП, відповідно до якої при накладенні адміністративного стягнення має бути враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Оскільки наведений у ст. 34 КУпАП перелік обставин, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не є вичерпним, суддя при накладенні адміністративного стягнення може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не передбачені цією статтею.
Цих вимог Закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124,ст.122-4КУпАП не дотримався.
Зі змісту постанови суду першої інстанції, виходить, що накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суд виходив з того, що вона не працевлаштована, тому застосував саме таке стягнення.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Санкція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Статтею 122-4 КУпАП передбачено, що залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Отже, санкції інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень, передбачають альтернативні види стягнень. За наявності альтернативного виду стягнення у виді штрафу, суд, належним чином, в постанові не обґрунтував підстав для обрання їй виду стягнення, у виді позбавлення права керування транспортним засобом.
Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.
Зокрема судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 відшкодувала потерпілому ОСОБА_2 в повному обсязі завдану матеріальну та моральну шкоду, не враховано відомості про особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та наявність пом`якшуючих обставин - визнання вини, щире каяття, відомості про її особу те, що ОСОБА_1 має родину, одружена. Апеляційний суд також виходить з того, що позбавлення її права керування транспортним засобом порушить необхідні життєві потреби її сім`ї, оскільки лише вона має право керування транспортним засобом, проживає з сім`єю в сільській місцевості та відповідно автомобіль регулярно використовується для проїзду до навчального закладу неповнолітньої сестри та до місця роботи ОСОБА_1 .
Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 15.01.2024 року працює на посаді вчителя англійської мови в Чорноострівському ліцеї Чорноострівської селищної ради. Такі обставини підтверджують наявність у неї легального джерела доходу та обґрунтовують можливість сплати нею штрафу. 
Приймаючи рішення за апеляційними вимогами захисту апеляційний суд вважає, що постанова суду підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення на підставі ст. 294 ч.8 п.4 КУпАП. 
Ухвалюючи своє рішення апеляційний суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Санкція ст. 124 КУпАП передбачає стягнення у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Санкція 122-4 КУпАП передбачає стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
В зв`язку з наведеним, а також за відсутністю тяжких наслідків ДТП, апеляційний суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення відповідно до санкцій статей 124, 122-4 КУпАП, за більш тяжке правопорушення, у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею адміністративних правопорушень. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -
                                       ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2023 року, ухвалену щодо  ОСОБА_1 - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.
Застосувати до  ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.
Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя