ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/16359/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Олефіренко Н.А.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження  апеляційну скаргу Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на  рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2022 в адміністративній справі №160/16359/22  (суддя  Ніколайчук С.В.) за позовом    ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат   про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 
                                                            в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 до   ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до   Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в якій просила  визнати протиправною бездіяльність Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо не проведення з ОСОБА_1 повного розрахунку на отримання разової грошової допомоги до 5 травня;  зобов`язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги, що складає 8179,00 грн. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2022  адміністративний позов  задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. 
Перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 від 23 листопада 2021 року. Відповідачем у 2022 році до 5 травня позивачу виплачена допомога у розмірі 1491,00 грн.
Не погоджуючись із розміром виплаченої відповідачем грошової допомоги, позивач подала заяву про її перерахунок згідно положень Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.
За наслідками розгляду такої заяви, відповідач листом від 13 вересня 2022 року №051-044-М-94(з)-14 повідомив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 травня 2022 року №540, позивачу перераховано кошти в сумі 1491,00 грн. Наголосив, що Центр не формує державну політику та проводить виплату, на яку його уповноважує Мінсоцполітики, яке є головним розпорядником бюджетних коштів та яке спрямовує кошти для здійснення виплати допомоги. 
За наслідками перегляду справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову, з огляду на таке.
Відповідно до частини 5  статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-XIV) щорічно до 5 травня особам з інвалідністю 3 групи внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.
Пунктом 20  розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України"  текст вказаної вище частини  статті 13 Закону № 3551-ХІІ  викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають  Конституції України  (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20  розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня  2007 року № 107-VI.
Отже, на час виникнення спірних правовідносин діяла редакція ч.5  ст.13 Закону №3551-XII  у редакції  Закону №367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня особам з інвалідністю 3 групи внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.
Поряд із цим, законодавцем правовідносини щодо нарахування, виплати та розмірів одноразової грошової допомоги до 5 травня були з 01.01.2015 також врегульовані пунктом 26  розділу VI Бюджетного кодексу України.
Даним пунктом було визначено, зокрема, що норми і положення статей  12,  13,  14,  15  та  16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020  зазначене положення пункту 26  розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України  визнано таким, що не відповідає  Конституції України  (є неконституційним).
У даному рішенні Суд дійшов висновку, що встановлення пунктом 26  розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України  іншого, ніж у ст.ст.  12,  13,  14,  15  та  16 Закону № 3551-ХІІ, законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм  Кодексу та Закону № 3551-ХІІ, що суперечить принципу верховенства права, встановленому  ст. 8 Конституції України.
Водночас,  Кабінет Міністрів України постановою № 540 від 07.05.2022р.  Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України  Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту  і  Про жертви нацистських переслідувань  затвердив Порядок.
Підпунктом 2 пункту 2 вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України установлено, що виплата грошової допомоги у 2022 році здійснюється, зокрема, органами Пенсійного фонду України - особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року, шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій.
Положеннями пункту 5 Порядку №540 визначено, що виплата грошової допомоги здійснюється у розмірах згідно з додатком. Ним передбачено, що разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується в таких розмірах:
- особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 4421 гривня, II групи -3906 гривень, III групи - 3391 гривня;
- учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1491 гривня;
- особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 4421 гривня;
- членам сімей загиблих і дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни та жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, а також членам сімей загиблих (померлих) захисників і захисниць України - 966 гривень;
- учасникам війни та колишнім в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, яких було насильно вивезено на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 612 гривень.
Отже, на час виплати позивачу у 2022 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли і  Закон №3551-XII  (ч.5 ст.13), і Постанова КМУ №540, які по-різному регламентували розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня.
Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у справі №560/8064/22 (постанова від 13.06.2023) висловлено правову позицію, суть якої полягає в тому, що оскільки на час виплати позивачу у 2022 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли положення  статті 13 Закону №3551-XII  і Порядку № 540, які по-різному визначають розмір виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, то з огляду на положення частини третьої  статті 7 КАС України, якою визначаються загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги у 2022 році слід застосовувати не Порядок № 540, а  Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу та є спеціальним законом у цій сфері відносин.
Відтак, позивач має право, у 2022 році на разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, відповідно до  статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  316,  321,  322,  328,  329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2022 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку крім випадків, передбачених п.2 ч.5  ст.328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко