Справа № 748/3011/23 	Головуючий у 1 інстанції Майборода С. М. 	
Провадження № 33/4823/8/24 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,
з участю  захисника адвоката Рясного В. Д. ( в режимі відео конференції)

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2023 року,

                              В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, проживаючий по АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 536 грн. 80 коп. судового збору.

Як установив суд, 16 липня 2023 року о 05 год. 26 хв. по вул. Шевченка, у с. Новоселівка, Чернігівського району та області, ОСОБА_1 , на порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував автомобілем марки BMW -528IA, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки про наявність постанови він дізнався лише 13.11.2023, побачивши таку на порталі «Судова Влада України», яка була винесена за його відсутності, постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити за  відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Також просить провадження у справі зупинити до звільнення його у запас або закінчення військового стану.
Звертає увагу суду на те, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає  належного відео доказу ознак алкогольного сп`яніння та не вбачається факт керування транспортним засобом, які б надали можливість зробити висновок того, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Поліцейські під час складання протоколу не роз`яснили йому його права та порядок проходження огляду  на стан алкогольного сп`яніння. 
У вчиненні адміністративного правопорушення винним себе не визнає та зазначає, що він не керував у стані алкогольного сп`яніння та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікарняному закладі.
У протоколі про адміністративне правопорушення не вказані модель, номер і серія засобу, яким проводилася відеофіксація та чи сертифіковані в Україні засоби відеозапису, які  були застосовані.
Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проходження огляду на стан сп`яніння, щодо нього, працівниками поліції не було залучено відповідних свідків.
Працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом. 
Поміж іншого вказує, відповідно до положень ч. 1 ст. 335 КПК України, найближчої галузі прав до КУпАП, у разі, якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Під час апеляційного перегляду  захисник адвокат Рясний  В. Д підтримав  доводи апеляційної скарги, для його ознайомлення з матеріалами відеозаписів  відкладався розгляд справи.

Заслухавши аргументи захисника, переглянувши відеозаписи,  перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
За змістом ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Враховуючи, що ОСОБА_1 про наявність постанови дізнався лише 13.11.2023, побачивши таку на порталі «Судова Влада України», яка була винесена за його відсутності, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо     ОСОБА_1 суд в повній мірі дотримався вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. 
На відеозапису, зробленому з відеореєстратора видно, як їде автомобіль, працівники поліції їдуть за ним, за допомогою проблискових маячків його зупиняють та підходять до водія. В автомобілі, на сидінні водія за кермом перебуває ОСОБА_1 , у цей час автомобіль працює (чутно звук двигуна). На питання поліцейського: «Водій, куди їдете та звідки?», ОСОБА_1 відповів: «… їду в Бахмач з Чернігова…». Коли поліцейський підійшов до автомобіля, в якому сидів ОСОБА_1 , відкрив водійські двері та спитав, чому водій не пристебнутий паском безпеки, на що ОСОБА_1 відповів: «… буду пристібатися …».
Під час перевірки документів у водія, у поліцейського виникли підозри про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а тому він вимагав проходження огляду для перевірки такого стану на місці зупинки або у лікарні.
При цьому поліцейський чітко вказав на наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння, а саме запах спиртного з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук.
Водій ОСОБА_1 заперечував, що вживав спиртне, потім чесно зізнався, що пив напередодні, спочатку на огляд із застосуванням технічного приладу або у лікарні відмовлявся, потім погодився на огляд на місці із застосуванням технічного приладу, який під відеозапис продув і результат якого показав 0, 93 проміле, що відповідало зовнішнім ознакам водія, його поведінці, мові та координації рухів.
З роздруківки приладу «Drager Alcotest 7510», прилад ARLM-0352, тест №616 вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, проба позитивна 0,93 проміле, з чим погодився останній та поставив свій підпис (а.с. 6).
Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_1 , був проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; порушення мови, результат огляду на стан сп`яніння позитивний. У розділі з результатами огляду згоден стоїть підпис ОСОБА_1 без будь яких зауважень (а.с. 7).
Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Заперечення ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, правильно розцінені судом, як такі, що не відповідають дійсності та суперечать фактичним обставинам справи і не можуть прийматися до уваги. Загальновідомо, що самостійно без водія транспортні засоби рухатися не можуть. Відеозаписи поліцейськими проводилися постійно, з яких зрозуміло, що керував автомобілем саме      ОСОБА_1 , а не інша особа.
Поліцейські цілком правомірно підозрювали водія, що той перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду підозри підтвердив.
Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків.
Частину 2 ст. 266 КУпАП, яка зобов`язувала проведення огляду водія на місці зупинки у присутності двох свідків було змінено та з 17 березня 2021 вона чинна в іншій редакції, де визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і тільки в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків.
Про застосування нагрудних відеокамер із зазначенням номеру прямо вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, самі відеозаписи містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказує на те, що огляд ОСОБА_1 був проведений у відповідності до вимог Інструкції, за виключенням положень, які суперечать Закону.
Інструкція, як нормативно-правовий акт не має переваг над Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм.
Суд апеляційної інстанції не вбачає колізії у внесенні змін до ч. 2 ст. 266 КУпАП і не приведенні у відповідність із Законом пункту 6 розділу ІІ Інструкції, оскільки Закон має вищу юридичну силу і саме він підлягає застосуванню, а Інструкція - застосуванню у частині, яка не суперечить Закону.
Доводи ОСОБА_1 з приводу того, що йому не були роз`яснені його права, є такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з того, що у протоколі про адміністративне правопорушення, який був ним підписаний, зазначено про роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Поліцейські виконали вимоги ч. 1 ст. 266 КУпАП, водія ОСОБА_1 було відсторонено від подальшого права керування транспортним засобом, автомобіль залишено на місці без порушень Правил дорожнього руху,  що підтверджується рапортом поліцейської (а.с. 11).
Посилання ОСОБА_1 на положення ч. 1 ст. 335 КПК України є безпідставними, оскільки цим Кодексом регулюються зовсім інші правовідносини. Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить приписів про обов`язок суду зупинити провадження у справі про адміністративне правопорушення до моменту звільнення учасника провадження з лав Збройних Сил України. Застосування норм КПК при розгляді справи про адміністративні правопорушення, суперечить основним засадам законодавства про адміністративні правопорушення.
Аналіз змісту оскаржуваного судового рішення свідчить про те, що суд дотримався вимог законодавства, та в результаті ретельного дослідження зібраних у справі доказів та їх аналізу в сукупності з встановленими у судовому засіданні обставинами, беззаперечно встановив, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого      ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом, незгода апелянта з такою оцінкою не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає 

Суддя	В. М. Антипець