ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 січня 2024 року           справа №200/3484/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Меламеда Вадима Борисовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 5 вересня 2023 року у справі № 200/3484/22 (головуючий І інстанції Зінченко О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
                                      
                                                         В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.07.2022 року у справі № 200/3484/22, з урахуванням ухвали суду від 08.09.2022 року про виправлення описки, залишеному без змін постановою апеляційного суду від 20.03.2023 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з поновлення виплати пенсії позивачу;
- зобов`язано відповідача поновити позивачу виплату пенсії з моменту припинення - з 01.07.2018 року;
- в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено (т. 1 а.с. 89-94, 101-102, 133-136).   
17 серпня 2023 року представник позивача звернувся до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі № 200/3484/22, в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, допущену ним під час виконання рішення суду від 25.07.2022 року, а саме: невключення позивача до кола осіб, яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії, протиправно вказавши в пенсійній справі позивачки у протоколі/розпорядженні № 914420181454 від 26.06.2023 року в графі «особливості» що пенсія позивачу нібито «не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі», а в графі «ознаки роботи» працює; під час розрахунку поточної пенсії та розрахунку боргу до виплати не здійснив автоматичних перерахунків індексації та/або масові перерахунки пенсії та не врахував надбавки до пенсії відповідно до ст. 27, 28 та ч. 2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», в редакції дійсної на момент нарахування до виплати пенсії позивачу на 23.06.2023; не врахував понаднормову пенсію позивачу за 18 років понаднормового стажу з суми мінімального розміру пенсії за віком, дійсному на момент нарахування пенсії до виплати на 23.06.2023 року відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; відповідач протиправно не сплатив борг та не виплачує поточну пенсію на визначений нею банківський рахунок № IBAN НОМЕР_1 в А-Банку, визначений позивачем в апостильованій заяві від 30.05.2023 року про поновлення виплати пенсії на поточний банківський рахунок;
- постановити окрему ухвалу і направити її відповідачу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а саме: скасувати в пенсійній справі позивача в графі «особливості», що пенсія позивачу «не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі», а в графі «ознаки роботи» працює та включити позивача до кола осіб, яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до Закону та здійснити розрахунок та виплату пенсії та боргу за період з 01.07.2018 року по теперішній час; здійснити розрахунок пенсії з урахуванням понаднормового стажу за 18 років з суми мінімального розміру пенсії за віком, дійсному на момент нарахування до фактичної виплати, відповідно до ч.1 ст. 28 Закону 1058-IV; здійснити індексацію, а саме автоматичні масові перерахунки пенсії та врахувати надбавки до пенсії, на момент нарахування до фактичної виплати, відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону 1058-IV та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 251 та № 124, в редакції дійсної на момент на момент нарахування до виплати пенсії позивачу з урахуванням виплачених сум; здійснити виплату боргу по пенсії позивачці з 01.07.2018 р. та поточної пенсії на визначений нею банківський рахунок № IBAN НОМЕР_1 в А-Банку.
- зобов`язати відповідача подати у десятиденний строк звіт про виконання рішення від 25.07.2022 року у адміністративній справі № 200/3484/22 (т. 2 а.с. 1-32).
Заява вмотивована тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправно нарахувало пенсію позивачу в значно меншому розмірі, актуальному не на дату нарахування її до фактичної виплати, а на іншу, значно ранню дату, без урахування індексації та масових перерахунків пенсій, що унеможливлює нарахування пенсії позивачці в розмірі, в порядку та у спосіб передбаченому в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент її нарахування до фактичної виплати, та не перерахувала пенсію на обраний позивачкою банківський рахунок.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.09.2023 року в задоволенні заяви в порядку ст. 383 КАС України - відмовлено (т. 2 а.с. 124-125).
Представник позивача не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду, постановити нову про задоволення заяви в порядку ст. 383 КАС України, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права. 
Апелянт не погоджується з сумою, виплаченої відповідачем, на виконання рішення суду у цій справі.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив матеріали справи, перевірив доводи апеляційної скарги, і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
За ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Статтею 129-1 Конституції України  передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ч. 2 ст. 14 КАС України).
Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ч. 1 ст. 383 КАС України).
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (ч. 6 ст. 383 КАС України).
Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За ч.1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.07.2022 року у справі № 200/3484/22 зобов`язано відповідача поновити позивачу виплату пенсії з моменту припинення - з 01.07.2018 року.
Отже, рішенням суду пенсійний орган зобов`язано поновити позивачу виплату пенсії з моменту припинення - з 01.07.2018 року.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на виконання судового рішення суду прийнято рішення про поновлення пенсії позивачу (т. 2 а.с. 111-120).
Суд зазначає, що обставини, на які посилається апелянт в заяві в порядку ст. 383 КАС України та апеляційній скарзі не були предметом судового розгляду в цій справі, вони є новими і виникли після прийняття рішення (розмір пенсії, правильність її обчислення, у тому числі заробіток, стаж позивачки, банківський рахунок, умови його відкриття), вимоги, які адвокат Меламед В. виклав в прохальній частині заяви, є окремими позовними вимогами, які виходять за межі розгляду цієї справи та повинні розглядатись в новому позовному провадженні в порядку, передбаченому КАС України.
З огляду на відсутність у спірних відносинах протиправної бездіяльності відповідача щодо виконання рішення суду у даній справі, суд не знаходить підстав для постановлення окремої ухвали. 
На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви в порядку ст. 383 КАС України.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвала прийнята з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.
Керуючись  ст. ст. 241, 250, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                П О С Т А Н О В И В : 

Апеляційну скаргу Меламеда Вадима Борисовича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 5 вересня 2023 року у справі № 200/3484/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 29 січня 2024  року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                                І.В. Геращенко

Судді                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                                    Е.Г. Казначеєв