справа № 757/38638/20-ц                     
головуючий у суді І інстанції Матійчук Г.О.
провадження № 22-ц/824/2550/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г. І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
         14 лютого 2024 року                                                               м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мостової Г.І.,
суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф., 
за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Савчака Ярослава Олеговича на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ-КРЕДО» про заміну сторони, шляхом заміни стягувача його правонаступником 
у справі № 2-2709/09 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Інпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в :
У вересні 2020 року ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО» звернулося до Печерського районного суду міста Києва із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні - стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО» щодо виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 червня 2009 року у справі № 2-2709/2009.
Заява обґрунтована тим, що 22 травня 2014 року між ПАТ «ІННОВАЦІЙНО-ПРОМИСЛОВИЙ БАНК» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір про відступлення права вимоги за кредитним договором, відповідно до якого ПАТ «ІННОВАЦІЙНО-ПРОМИСЛОВИЙ БАНК» відступило, а ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту № 32-2006 від 14 квітня 2006 року, укладеним між ВАТ «Інпромбанк» та ОСОБА_1 
20 липня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО» укладений договір № 2290/К про відступлення права вимоги за кредитним договором № 32-2006 від 14 квітня 2006 року, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило, а ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО» набуло право вимоги заборгованості за вказаним договором кредиту, укладеним між ВАТ «Інпромбанк» та ОСОБА_1 .
 
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року заяву про заміну стягувача його правонаступником задоволено.
Замінено стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО» у справі №2-2709/09 (№ 757/38638/20-ц) за позовом ВАТ «Інпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвала мотивована тим, що до ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО» перейшли усі права щодо грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.
 
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Савчак Я.О. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО» про заміну сторони по справі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Скаржник вказує, що ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО» у заяві про заміну стягувача стверджує, що отримало право вимоги за кредитним договором № 32-2006 від 14 квітня 2006 року відповідно до договору № 2290/К про відступлення прав вимоги, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО». Разом з тим, у матеріалах відсутнє підтвердження здійснення оплати коштів від ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО» на користь ПАТ «Дельта Банк» за договором про відступлення прав вимоги. ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО» щоб отримати право вимоги та виступати у відповідних взаємовідносинах як кредитор потрібно було здійснити оплату грошових коштів на користь ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 12 714 632 грн 07 коп.
Однак, ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО» до заяви про заміну стягувача не додано квитанцій, тому не доведено виконання умов договору № 2290/К про відступлення прав вимоги і як наслідок не доведено отримання прав вимоги за кредитним договором.
 
Від представника ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО» - Дейко Є.А. надійшли письмові пояснення, у яких він просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО» отримало право вимоги до боржника на підставі проведеного аукціону, відомості про який є у відкритому доступі на платформі «Прозоро». У відкритих джерелах інформації є усі відомості щодо законного набуття фінансовою компанією права вимоги та внесення коштів за лот.
Також представником ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО» заявлене клопотання про долучення до матеріалів справи платіжного доручення № 40 за придбання активів відповідно до протоколів від 20 червня 2020 року № UA-EA-2020-06-12-000028-b лот GL6N21806.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина 3 статті 367 ЦПК України).
За змістом пункту 6 частини 2 статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.
Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен враховує вимоги частини 1 статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, та виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи, а тому, з метою перевірки доводів апеляційної скарги та встановлення обставин справи, дійшов висновку про наявність підстав для долучення до матеріалів справи указаного платіжного доручення.
 
Інші учасники, у визначений ухвалою суду строк, не скористалися процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.
 
Представник ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО» - Дейко Є.А. у судовому засіданні заперечував проти вимог апеляційної скарги.
Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.
Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та письмових пояснень, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.
Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 11 червня 2009 року у справі № 2-2709/2009 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Інпромбанк» 536 678,75 доларів США заборгованості за кредитним договором, 1 730 грн судових витрат.
22 травня 2014 року між ПАТ «ІННОВАЦІЙНО-ПРОМИСЛОВИЙ БАНК» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір про відступлення права вимоги за кредитним договором, відповідно до умов якого ПАТ «ІННОВАЦІЙНО-ПРОМИСЛОВИЙ БАНК» відступило, а ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту № 32-2006 від 14 квітня 2006 року, укладеним між ВАТ «Інпромбанк» та ОСОБА_1 
20 липня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО» укладений договір № 2290/К про відступлення права вимоги за кредитним договором № 32-2006 від 14 квітня 2006 року, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило, а ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО» набуло право вимоги заборгованості за вказаним договором кредиту, укладеним між ВАТ «Інпромбанк» та ОСОБА_1 
ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО» здійснило оплату коштів на користь ПАТ «Дельта Банк» за договором про відступлення прав вимоги у розмірі 12 714 632 грн 07 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 40 за придбання активів відповідно до протоколів від 20 червня 2020 року № UA-EA-2020-06-12-000028-b лот GL6N21806.
Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.
Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 55 ЦПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.
Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.
Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника).
Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).
Колегія апеляційного суду встановила, що первісний кредитор вибув з підстав відступлення вимоги, а до нового кредитора перейшли усі його права, тому погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви про заміну ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО».
Доводи апеляційної скарги про те, що до заяви про заміну сторони стягувача не додано квитанцій, тому не доведено виконання умов договору № 2290/К та отримання прав вимоги за кредитним договором самі по собі не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для заміни стягувача, а крім цього ТОВ «ФК «ІНВЕСТ-КРЕДО» долучено платіжне доручення за придбання активів і такий доказ має виключне значення.
Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, апеляційна скарга не містить.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому цю ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанцій не спростовують.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -  адвоката Савчака Ярослава Олеговича залишити без задоволення.
Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.   
 
Дата складення повного судового рішення 19 березня 2024 року.

 
 
Головуючий                                                              Г.І. Мостова
 
Судді                                                                                              Р.В. Березовенко
 
                                                                                                       О.Ф. Лапчевська