Справа № 991/1342/24
Провадження № 1-кс/991/1352/24

УХВАЛА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
26 лютого 2024 року                                                                        м. Київ
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду         ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
В С Т А Н О В И Л А :
 
І. Суть скарги
 
19 лютого 2024 року до Вищого антикорупційного суду звернувся ОСОБА_2 зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (надалі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР).
Скарга обґрунтована тим, що 15 лютого 2024 року ОСОБА_2 звернувся до НАБУ із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, втім станом на момент звернення зі скаргою зазначені відомості не були внесені до ЄРДР.
ІІ. Оцінка та висновки слідчого судді
2.1. Дослідивши обставини, що викладені в скарзі та доданих до неї матеріалах, слідчий суддя дійшла таких висновків.
2.2. Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора є складовою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень. Можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, яка передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, спрямована на виконання завдань кримінального провадження щодо захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, передбачених ст. 2 КПК України, забезпечення виконання слідчим та прокурором обов`язку, передбаченого ст. 214 КПК України.
В цілому зазначений інститут є механізмом, спрямованим на додержання засади публічності, яка передбачена ст. 25 КПК України та яка визначає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Слід зауважити, що кримінальний процесуальний закон визначає механізм реалізації права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, втім не містить жодних запобіжників від зловживання цим правом з боку особи.
Якщо виходити з формального тлумачення процесуальних норм цього правового інституту, то обов`язок слідчого та прокурора внести відомості до ЄРДР поширюється на всі випадки звернень до них із заявою про вчинення кримінального правопорушення та жодним чином в цій частині не обмежений.
Втім, Велика Палата Верховного Суду застерігає від надання переваги словеснограматичному (буквальному) трактуванню норм законодавства без одночасного цільового (телеологічного) їх тлумачення, оскільки таке тлумачення не дозволить встановити зміст, а також мету та практичне значення існування тієї чи іншої норми у законодавстві. Це може призвести до значних та невиправданих ускладнень у правозастосовній практиці (постанова від 11 грудня 2019 року у справі №536/2475/14-к).
Телеологічне тлумачення сукупності норм, які складають цей інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, передбачає право особи на судовий контроль та оцінку законності відповідних дій (бездіяльності) слідчого чи прокурора, а також право на апеляційне оскарження рішення слідчого судді, ухваленого за результатом такої оцінки. Саме такий механізм захисту порушеного права визначає кримінальний процесуальний закон.
Багаторазове, необмежене ані кількістю, ані часом звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення одного й того самого кримінального правопорушення, створює формальні підстави для ініціювання необмеженої кількості процедур оскарження по суті одних і тих самих дій (бездіяльності) щодо невнесення відомостей до ЄРДР.
Вочевидь, багаторазовий розгляд слідчими суддями одного й того самого питання суперечитиме принципу остаточності судового рішення «res judicata» та релевантній йому засаді обов`язковості судових рішень (ст. 21 КПК України).
2.3. Кримінальний процесуальний закон не визначає алгоритм дій слідчого судді у випадку встановлення факту багаторазового (повторного) оскарження особою бездіяльності уповноважених суб`єктів щодо невнесення відомостей до ЄРДР за аналогічними за змістом заявами.
Втім подання таких скарг є достатньо вагомою підставою констатувати факт зловживання особою правом, тобто використання права всупереч його меті.
Кримінальний процесуальний закон не визначає межу, коли використання особою права набуває ознак зловживання ним, втім, Верховний Суд неодноразово висловлював позиції з цього приводу та зазначав, що заборона зловживання правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала ККС ВС від 30 травня 2018 року у справі №676/7346/15-к). Процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання (постанова ККС ВС від 09 квітня 2019 року у справі № 306/1602/16-к). При цьому Верховний Суд неодноразово констатував зловживання учасниками кримінального провадження процесуальними правами, зокрема, на участь в апеляційному розгляді, на отримання судових рішень, на залучення перекладача (постанови ККС ВС від 24 вересня 2019 року у справі №755/10138/16-к та від 19 лютого 2019 року у справі № 236/1798/16-к, ухвала ККС ВС від 30 травня 2018 року у справі № 676/7346/15-к).
Також Верховний Суд зазначив, що наслідком встановлення судом факту зловживання правом має бути постановлення рішення про залишення такої скарги без розгляду (постанова Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 937/1056/20).
2.4. Слідчим суддею встановлено, що під час викладення обставин, встановлених Апеляційною палатою ВАКС та наведених в ухвалі від 13 грудня 2022 року у справі № 991/5782/22, зазначено:
«Слідчі судді ВАКС неодноразово здійснювали судовий контроль за дотриманням прав ОСОБА_2 за його скаргами (на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ та САП щодо невнесення до ЄРДР відомостей за його аналогічними заявами про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 364-1, 365-2 КК, щодо коштів ПАТ «Міський комерційний банк» із використанням кореспондентських рахунків, відкритих в «Mienl Bank Aktiengeselschaft», Головою НБУ, заступником Голови НБУ, директорами-розпорядниками ФГВФО, міністром внутрішніх справ України, начальниками ГСУ МВС України та ГСУ НП України, головою Держфінмоніторингу) та права скаржника вже були захищені судом в порядку, передбаченому КПК. З цієї підстави наведені ним у заяві від 10 листопада 2022 року обставини вже є предметом досудового розслідування у ряді кримінальних проваджень, розпочатих НАБУ та САП на виконання ухвал слідчих суддів ВАКС за відповідними скаргами ОСОБА_2 .
Окрім того, Апеляційна палата ВАКС неодноразово констатувала, що слідчі судді ВАКС постановили 10 ухвал на користь ОСОБА_2 за результатами розгляду ідентичних по суті скарг та на їх виконання за заявою скаржника до ЄРДР були внесені відповідні відомості про кримінальне правопорушення - ухвали від 24 березня 2020 року у справі № 991/2353/20, від 29 липня 2020 року у справі № 991/6072/20, від 30 вересня 2020 року у справі № 991/7984/20 (на її виконання НАБУ розпочало кримінальне провадження № 520200000000000628 від 08 жовтня 2020 року за частиною 2 статті 364 КК), від 24 листопада 2020 року у справі № 991/9521/20 (на її виконання САП розпочала кримінальне провадження № 420200000000002416 від 11 грудня 2020 року за частиною 2 статті 364, частиною 2 статті 364-1, частиною 2 статті 365-2 КК), від 27 листопада 2020 року у справі № 991/9656/20 (на її виконання НАБУ розпочало кримінальне провадження № 52020000000000740 від 01 грудня 2020 року за частиною 2 статті 364-1 КК), від 27 листопада 2020 року у справі № 991/9622/20, від 31 травня 2021 року у справі № 991/3400/21 (на її виконання САП розпочало кримінальне провадження № 420200000000000288 від 01 червня 2021 року за частиною 2 статті 364-1 КК), від 23 червня 2021 року у справі № 991/4202/21 (на її виконання САП розпочала кримінальне провадження № 420200000000000336 від 30 червня 2021 року за частиною 1 статті 364-1 КК), від 23 червня 2021 року у справі № 991/4203/21 (на її виконання розпочато кримінальне провадження № 420200000000001493 від 16 липня 2021 року за частиною 2 статті 364-1 КК), ухвала АП ВАКС від 29 березня 2021 року у справі № 991/1870/21 (на виконання цієї ухвали розпочато кримінальне провадження № 420200000000000896 від 21 квітня 2021 року за частиною 5 статті 191, частиною 3 статті 209, частиною 1 статті 255, частиною 2 статті 364 КК) (детальніше - ухвали АП ВАКС від 21 жовтня 2021 року у справі № 991/6670/21, від 21 жовтня 2021 року у справі № 991/6703/21, від 21 жовтня 2021 року у справі № 991/6784/21).
Окрім наведених 10 ухвал, постановлених на користь ОСОБА_2 за результатами розгляду ідентичних по суті скарг, у задоволенні ще 13 аналогічних скарг ОСОБА_2 було відмовлено з підстав внесення відомостей до ЄРДР за його аналогічними заявами (ухвали слідчих суддів ВАКС від 09 грудня 2020 року у справі № 991/9501/20, від 18 січня 2021 року у справі № 991/9483/20, від 18 січня 2021 року у справі № 991/9574/20, від 25 березня 2021 року у справі № 991/1794/21, від 25 березня 2021 року у справі № 991/1798/21, від 01 жовтня 2021 року у справі № 991/6699/21 (залишена без змін ухвалою АП ВАКС від 26 жовтня 2021 року), від 25 листопада 2021 року у справі № 991/7874/21 (залишена без змін ухвалою АП ВАКС від 08 грудня 2021 року), від 26 листопада 2021 року у справі № 991/7924/21 (залишена без змін ухвалою АП ВАКС від 06 грудня 2021 року), від 25 листопада 2021 року у справі № 991/7871/21 (залишена без змін ухвалою АП ВАКС від 09 грудня 2021 року), від 30 грудня 2021 року у справі № 991/6613/21, від 07 квітня 2022 року у справі № 991/8535/21, від 07 квітня 2022 року у справі № 991/8483/21, від 07 квітня 2022 року у справі № 991/8533/21).
Також слідчі судді ВАКС неодноразово приймали рішення про залишення без розгляду аналогічних скарг ОСОБА_2 з підстав зловживання правом на подання скарги, які були залишені без змін Апеляційною палатою ВАКС (ухвала від 07 жовтня 2021 року у справі № 991/6670/21, залишена без змін 21 жовтня 2021 року; ухвала від 07 жовтня 2021 року у справі № 991/6784/21, залишена без змін 21 жовтня 2021 року; ухвала від 07 жовтня 2021 року у справі № 991/6703/21, залишена без змін 21 жовтня 2021 року; ухвала від 17 грудня 2021 року у справі № 991/8505/21, залишена без змін від 24 грудня 2021 року; ухвала від 17 грудня 2021 року у справі № 991/8462/21, залишена без змін 14 січня 2022 року; ухвала від 24 грудня 2021 року у справі № 991/8461/21, залишена без змін 11 січня 2022 року; ухвала від 26 січня 2022 року у справі № 991/8563/21, залишена без змін в цій частині 03 лютого 2022 року; ухвала від 26 листопада 2021 року у справі № 991/7958/21; ухвала від 26 листопада 2021 року у справі № 991/7951/21, ухвала від 10 грудня 2021 року у справі № 991/8034/21). З аналогічних підстав провадження за скаргою ОСОБА_2 було закрито (ухвала слідчого судді ВАКС від 01 листопада 2021 року у справі № 991/6616/21, залишена без змін ухвалою АП ВАКС від 11 листопада 2021 року).
Окрім цього, слідчими суддями ВАКС ряд аналогічних скарг ОСОБА_2 були або повернуті через пропуск строку звернення до суду, або у відкритті провадження за ними було відмовлено з підстав захисту прав заявника іншими слідчими суддями за аналогічними скаргами, або провадження за ними було закрито через втрату заявником процесуального інтересу (ухвали слідчих суддів ВАКС від 24 вересня 2020 року у справі № 991/7926/20, від 25 вересня 2020 року у справі № 991/7985/20, від 16 жовтня 2020 року у справі № 991/8548/20, від 26 жовтня 2020 року у справі № 991/8808/20, від 18 березня 2021 року у справі № 991/3420/21, від 18 березня 2021 року та № 991/3399/21, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/2751/21, від 21 травня 2021 року у справі № 991/1871/21, від 25 травня 2021 року у справі № 991/3450/21, від 29 червня 2021 року у справі № 991/4186/21, від 07 жовтня 2021 року у справі № 991/6863/21).
Отже, ОСОБА_2 подав до ВАКС щонайменше 44 скарги на бездіяльність САП та НАБУ після захисту судом його права та внесення до ЄРДР відомостей щодо повідомленого ним злочину.
Водночас Апеляційна палата ВАКС вже встановлювала, що поданням скарг ОСОБА_2 переслідує інші цілі, ніж внесення відомостей за його заявою до ЄРДР, адже такі відомості вже були внесені. Так, (1) кримінальні провадження, розпочаті НАБУ та САП на виконання ухвал слідчих суддів, прокурор САП передав за підслідністю до слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві на НАБУ та (2) дійсною метою подання скарг є зміна в неналежний процесуальний спосіб органу досудового розслідування зі слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві на НАБУ та фактичне судове оскарження рішення прокурора САП [про визначення підслідності у вказаних провадженнях за Солом`янським УП ГУ НП у місті Києві], яке оскарженню в такий спосіб не підлягає. Зміна органу досудового розслідування здійснюється виключно уповноваженим прокурором в порядку, передбаченому частиною 5 статті 36, частин10 статті 216, статті 218 КПК, а перевірку законності та обґрунтованості згаданого рішення прокурора може бути здійснено Генеральним прокурором або особою, яка виконує його обов`язки, чи керівником САП (частина 6 статті 36 КПК) (ухвала АП ВАКС від 21 жовтня 2021 року у справі № 991/6670/21, від 21 жовтня 2021 року у справі № 991/6784/21, від 21 жовтня 2021 року у справі № 991/6703/21)».
2.5. Як вбачається із долученої до скарги заяви про вчинення кримінального правопорушення, дії ОСОБА_2 вкотре спрямовані на ініціювання кримінального провадження за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України, які, на його думку, вчинені головою Національного банку України  ОСОБА_3 , заступником Голови Національного банку України ОСОБА_4 , розпорядниками ФГВФО ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , міністром внутрішніх справ України ОСОБА_7 та іншими посадовими особами стосовно коштів ПАТ «Міський комерційний банк» із використанням кореспондентських рахунків, відкритих в «Meinl Bank Aktiengesellschaft».
2.6. Як зазначала слідчий суддя, ОСОБА_2 станом на час подання цієї скарги вже подавав до Вищого антикорупційного суду десятки скарг фактично з одного і того самого питання, яке стосувалося невнесення відомостей за одними і тими самими фактами до ЄРДР. Його права вже були захищені судом в порядку, передбаченому КПК України, в теперішній час здійснюється досудове розслідування за його заявами.
Зазначений факт є достатньо вагомим для констатації факту зловживання скаржником своїм правом, а тому є підставою для припинення розгляду цієї скарги та залишення її без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И Л А :
 
Скаргу ОСОБА_2 - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1