УХВАЛА
04 березня 2024 року
м. Київ
справа № 711/2824/22
провадження № 51-1195ск24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                          ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04 серпня 2023 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року,
встановив: 
У касаційній скарзі захисник порушує питання про скасування зазначених судових рішень.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 1, 4 ч. 2 та ч. 3 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: найменування суду касаційної інстанції, обґрунтування вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі.
Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано.
Відповідно до ч. 3 ст. 33 КПК кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд, однак, захисник в порушення п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК свою касаційну скаргу адресував до Верховного Суду України.
Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник посилається на неповноту судового розгляду, заперечує відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не погоджується з оцінкою доказів, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
При цьому зі змісту касаційної скарги захисника вбачається, що, ставлячи питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_5 і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, він не наводить правового обґрунтування жодної з підстав, передбачених ст. 415 КПК.
Також захисник не зазначив яких саме порушень припустився суд апеляційної інстанції, переглядаючи кримінальне провадження, зокрема, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , та не навів доводів апеляційної скарги, які залишились поза увагою суду.
Крім того, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК захисник не зазначив чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04 серпня 2023 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                    ОСОБА_3