ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2024 року
м. Київ
справа № 760/4326/23
провадження № 51-6443км23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого                                                            ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання                            ОСОБА_4 ,
прокурора                                                               ОСОБА_5 ,
засудженого                                                           ОСОБА_6 ,
розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022105120000496, за обвинуваченням 
ОСОБА_6 ,       ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.  Гнівані Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК), 
за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн на користь держави.
Також указаним вироком вирішено долю речових доказів та питання про судові витрати у провадженні.
Відповідно до вироку ОСОБА_6 07 листопада 2022 року приблизно о 15:40, перебуваючи на залізничному вокзалі смт Гнівань Вінницької області, побачив на землі та підібрав поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору, а саме наркотичний засіб - канабіс, який, діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне придбання та зберігання указаного наркотичного засобу для власного вживання, без мети збуту, помістив до переднього відділення рюкзака, який тримав при собі. Таким чином, ОСОБА_6 незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати наркотичний засіб - канабіс для особистого вживання, без мети збуту. Того ж дня ОСОБА_6 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб, здійснив посадку до потяга сполученням «Гнівань - Київ», яким доїхав до станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, тим самим умисно незаконно перевіз наркотичний засіб - канабіс. Приблизно о 19:50 ОСОБА_6 попрямував на вхід до станції метро «Вокзальна», у вестибюлі був зупинений працівником поліції, де на запитання щодо наявності при собі речей і предметів, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив про наявність наркотичної речовини. Згодом у кімнаті поліції у присутності понятих видав зазначений вище пакет. 
Київський апеляційний суд ухвалою від 02 серпня 2023 року апеляційну скаргу прокурора залишив без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.
Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
Прокурор у касаційній скарзі просить скасувати ухвалу апеляційного суду у зв`язку з  істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та  неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і  призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Прокурор указує, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту. Проте, усупереч установленим органом досудового розслідування обставинам, суд першої інстанції визнав ОСОБА_6 винним у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, а не наркотичного засобу. Одночасно з цим суд виключив з кваліфікації кваліфікуючу ознаку - перевезення наркотичного засобу, втім жодних мотивів такого рішення не навів.
Про ці порушення суду першої інстанції прокурор указав в апеляційній скарзі, однак апеляційний суд належної оцінки наведеним доводам не дав, свої висновки про необхідність залишення вироку без змін відповідним чином не обґрунтував.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор частково підтримала касаційну скаргу, просила змінити оскаржену ухвалу Київського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року, зазначити у  мотивувальній частині про те, що ознакою об`єктивної сторони кримінального правопорушення також є перевезення предмета кримінального правопорушення.
Засуджений просив залишити скаргу без задоволення.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів виходить із такого.
За приписами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та  апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в  суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та  особі засудженого.
За змістом статей 370, 419 КПК в ухвалі апеляційного суду мають бути наведені належні й достатні мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, та  положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без  задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з  яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. Судове рішення повинно бути ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК. Тобто закон вимагає від суду проаналізувати доводи, викладені в  апеляційній скарзі, і дати на них мотивовані відповіді.
В апеляційній скарзі прокурор стверджував, що місцевий суд, визнавши винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, не зазначив одну з кваліфікуючих ознак інкримінованого діяння, судове рішення просив змінити в частині невірно зазначеної забороненої речовини та в частині незазначення судом кваліфікуючої ознаки кримінального правопорушення, а саме - перевезення наркотичного засобу.
Наведені прокурором доводи колегія суддів апеляційного суду вважала безпідставними. При цьому у своєму рішенні суд апеляційної інстанції виклав аргументи на спростування цих доводів, зазначив підстави, з яких визнав апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою, та належним чином мотивував свою позицію.
Колегія суддів погоджується з мотивами, на підставі яких апеляційний суд вважав безпідставною апеляційну скаргу прокурора.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що розгляд обвинувального акта щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, здійснювався в порядку спрощеного провадження, установленому статтями 381, 382  КПК.
За приписами ст. 382 КПК вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Згідно з ч. 3 ст. 374 КПК в мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із  зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Під час перевірки матеріалів кримінального провадження Суд дійшов переконання, що  висновок апеляційного суду про те, що фактичні обставини, викладені у вироку, співпадають із тими, що встановлені органом досудового розслідування, не  є  безпідставним. 
З вироку Солом`янського районного суду вбачається, що місцевий суд установив, що 07  листопада 2020 року в період часу з 15:40 до 19:50 ОСОБА_6 незаконно придбав, зберігав та перевозив наркотичний засіб - канабіс масою в  перерахунку на висушену речовину 10,86 г. Вчинення ОСОБА_6 придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу місцевий суд вважав доведеним, з огляду на що визнав його винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК.
Суд у вироку зазначив, що після вивчення обвинувального акта й доданих до нього матеріалів він дійшов висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у  вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, знайшла своє підтвердження.
Враховуючи співпадіння фактичних обставин, які було відображено в обвинувальному акті, з тими, що викладені у вироку, висновок апеляційного суду про дотримання місцевим судом вимог кримінального процесуального закону колегія суддів касаційного суду вважає правильним.
При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про допущення місцевим судом описки, що може бути виправлена в порядку ст. 379 КПК. Зміст вироку, де, крім питання про винуватість та про призначення покарання, суд вирішив долю речового доказу й ухвалив знищити пакет з небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом масою 10,86 г, вказує, що предметом кримінального правопорушення є наркотичний засіб.
Колегія суддів уважає, що таких істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були би безумовними підставами для скасування чи зміни оскарженого судового рішення, судом апеляційної інстанції допущено не було, а тому підстави для задоволення касаційної скарги прокурора відсутні.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року - без зміни. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                            ОСОБА_3                                     ОСОБА_2