ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 лютого 2024 року           справа №360/785/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року у справі № 360/785/23 (головуючий І інстанції Свергун І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                              У С Т А Н О В И В:  

В липні 2023 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звекрнувся до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області (далі – відповідач), в якому позивач просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 31.08.2016 про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати протиправними дії Управління Державної міграційної служби України в Луганській області щодо визнання недійсними паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 01.03.2016 Сєвєродонецьким МВ ДМС України в Луганській області, та паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданого 09.03.2016 органом 4439; зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Луганській області вилучити відомості про визнання недійсними цих паспортів із відповідної бази даних Державної міграційної служби України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що являючись іноземним громадянином та проживаючи в с. Ганнівка Старобільського району Луганської області, звернувся до Управління ДМС України у Луганській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, а саме на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України “Про громадянство України”.
Управлінням ДМС України у Луганській області 26.02.2015 було прийнято рішення про оформлення набуття позивачем громадянства України за територіальним походженням та видано довідку № 44/85 про реєстрацію особи громадянином України, відповідно до якої позивач зареєстрований громадянином України та має підстави для оформлення паспорта громадянина України.
У зв`язку з оформленням набуття громадянства України, 26.02.2015 позивач був документований паспортом громадянина України НОМЕР_3 , виданим Старобільським РВ Управління ДМС України в Луганській області.
У подальшому у зв`язку із втратою паспорта громадянина України НОМЕР_3 , 01.03.2016 позивач був документований паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданим Сєвєродонецьким МВ УДМС України в Луганській області.
09.03.2016 позивач був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданим органом 4439.
Перебуваючи з середини березня 2016 року за кордоном та намагаючись придбати авіаквиток на міжнародний авіарейс, 29.01.2023 позивачу вперше стало відомо про виникнення невідомої проблеми, що перешкоджає можливості використання наявного у нього паспорта громадянина України для виїзду за кордон для придбання авіаквитка та посадки на борт літака.
З листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 28.02.2023 позивачу вперше стало офіційно відомо про внесення відомостей про його паспорт громадянина України для виїзду за кордон до бази даних “Загублені, викрадені та оголошені недійсними документи” на підставі листа ДМС України від 29.05.2017.
З листа Державної міграційної служби України від 22.02.2023 позивачу вперше стало офіційно відомо про прийняття відповідачем 31.08.2016 рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України позивачу на підставі ст.21 Закону України “Про громадянство України”, внаслідок чого визнано недійсними оформлені позивачу паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон через припинення громадянства України.
Звернувшись до УДМС України в Луганській області, останнє відмовило в наданні копій документів щодо оформлення/скасування рішення про набуття громадянства України, пославшись на те, що ці документи містять службову інформацію та мають обмежений доступ, а також тим, що зазначені документи нібито перебувають на тимчасово окупованій території.
Разом з тим, наведені доводи відповідача щодо відмови у наданні запитуваних відомостей та документів, на думку позивача, є необґрунтованими, оскільки із змісту листа ДМС України від 22.02.2023 вбачається, що відповідач, навіть за умови уявного перебування документів на тимчасово окупованій території України, володіє відомостями та документами в обсязі, достатньому для їх надання позивачу, аби останній міг з`ясувати обставини та підстави прийняття відповідачем оскарженого рішення.
Позивач зазначає, що наведені в листі ДМС України від 22.02.2023 та в листі УДМС України в Луганській області відомості щодо інформування позивача про скасування рішення про оформлення набуття ним громадянства не відповідають дійсності, оскільки позивач не отримував будь-яких повідомлень відповідача щодо прийнятого рішення.
Крім того, відповідач та ДМС України не надали будь-яких належних і допустимих доказів відправлення відповідних повідомлень позивачу.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду. 
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року у справі № 360/785/23 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправним і скасовано рішення Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 31.08.2016 про скасування рішення Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 26.02.2015 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано протиправними дії Управління Державної міграційної служби України в Луганській області щодо визнання недійсними паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 01.03.2016 Сєвєродонецьким МВ ДМС України в Луганській області, та паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданого 09.03.2016 органом 4439 ОСОБА_1 . Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Луганській області вилучити відомості про визнання недійсними паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 01.03.2016 Сєвєродонецьким МВ ДМС України в Луганській області, та паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданого 09.03.2016 органом 4439 ОСОБА_1 , із відповідної бази даних Державної міграційної служби України.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за наявними електронними обліками ЄІАС УМП ДМС значиться: 26.02.2015 рішенням УДМС у Луганській області було оформлено набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Лачин, Лачинського району, Республіки Азербайджан (довідка про реєстрацію особи громадянином України від 26.02.2015 № 44/85).
26.02.2015 гр. ОСОБА_1 на підставі вищезазначеної Довідки був документований Старобільським районним відділом УДМС у Луганській області паспортом громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_3 , який згідно його підпису у заяві про видачу паспорта він у той же день отримав.
01.03.2016 у зв`язку з втратою паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , гр. ОСОБА_1 був документований Сєвєродонецьким міським відділом УДМС у Луганській області паспортом громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_1 .
09.03.2016 гр. ОСОБА_1 був оформлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , строком дії до 09.03.2026.
В службових відмітках заяви про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , оформленого на ім`я ОСОБА_1 , в наявності запис наступного змісту: “Довідка № 12 від 31.08.2016 УДМС у Луганській області Про припинення громадянства України”.
Також, згідно відомостей копії Подання № 12 про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України (форма 41, затверджена наказом МВС від 16.08.2012 № 715) (далі – Подання, додається) про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України гр. ОСОБА_1 , в пункті 7 Подання “Підстави для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України згідно зі статтею 21 Закону України “Про громадянство України” зазначено – подання свідомо неправдивих відомостей та фальшивих документів.
Згідно відомостей копії Довідки № 12 про припинення громадянства України (форма № 47 відповідно до наказу МВС від 16.08.2012 №715, вихідний №12/3-22185 від 01.09.2016), (далі – Довідка, додається), видана ОСОБА_1 про те, що рішенням Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 31.08.2016 оформлено припинення його громадянства України відповідно до статті 21 Закону.
УДМС у Луганській області на виконання п. 88 Порядку № 251 для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону було підготовлено Подання №12 про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України (форма 41, затверджена наказом МВС від 16.08.2012 № 715) про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України гр. ОСОБА_1 , та з метою забезпечення вимог чинного законодавства України, УДМС у Луганській області 31 серпня 2016 року було прийнято законне рішення про скасування рішення від 26.02.2015 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .          
Відомості про недійсні документи, а саме: паспорт громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_3 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , оформлені та видані на ім`я ОСОБА_1 , були внесені до обліків ДМС, згідно з підпунктом 4 пункту 45 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою КМ України від 25 березня 2015 № 302 (в редакції, чинній на час прийняття рішення (паспорт вважається недійсним у разі припинення особою громадянства України), та підпунктом 4 пункту 55 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою КМ України від 7 травня 2014 №152 (в редакції, чинній на час прийняття рішення (паспорт для виїзду за кордон вважається недійсним та знищується в разі припинення громадянства особи), – “припинення громадянства особи”, відповідно.
У зв`язку з наведеним відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про поновлення дійсності паспорту громадянина України та паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я позивача.          Згідно відомостей Довідки № 44/85 про реєстрацію особи громадянином України від 26.02.2015, копію якої додано до позову від 17.07.2023, позивач набув громадянство України на підставі частини 1 статті 8 Закону.
Довідка № 44/85 про реєстрацію особи громадянином України від 26.02.2015 видана до національного паспорта НОМЕР_4 , виданого 09.02.2007 владою Республіки Азербайджан і є підставою для оформлення документа, що підтверджує громадянство України: паспорта громадянина України.
Таким чином, під час подання заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону, позивач стверджував, що він станом на 2015 рік мав статус “іноземець”, був громадянином Республіки Азербайджан, та надав саме ці відомості стосовно попереднього свого громадянства, національного паспорта НОМЕР_4 , виданого 09.02.2007 владою Республіки Азербайджан (цей факт підтверджує Довідка № 44/85 про реєстрацію особи громадянином України від 26.02.2015, є в матеріалах справи) та свідоцтво про народження НОМЕР_5 (цей факт підтверджує копія Довідки за результатами перевірки УДМС України в Луганській області).
На підставі наказу ДМС від 23.06.2016 №111/АГ “Про проведення безвиїзної (дистанційної) перевірки Управління ДМС України у Луганській області щодо дотримання вимог законодавства” ДМС було здійснено безвиїзну (дистанційну) перевірку матеріалів справ про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України “Про громадянство України”, рішення за якими були прийняті УДМС у Луганській області у період з 01.09.2014 по 31.12.2015, в т.ч. і справи позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За результатами перевірки Робочою групою ДМС в матеріалах справи ОСОБА_1 було встановлено наступні порушення: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ): - підписи у заяві про оформлення набуття громадянства України та заяві-анкеті на отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон належать різним особам; - бланк свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданий 28.03.1967 на ім`я ОСОБА_2 ; серії НОМЕР_7 , виданий 21.01.1959 на ім`я ОСОБА_3 ; серії НОМЕР_5 , виданий 14.12.1987 на ім`я ОСОБА_4 ; - назва області (Луганська) в штампах прописки та виписки (реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання) у будинковій книзі – не відповідає назві області, на той час (Ворошиловградська); - фотографічна картка в паспорті та на заяві про оформлення набуття громадянства України однакові (одного негативу).
Слід звернути увагу суду, що свідоцтво про народження позивача серії НОМЕР_5 , видане 14.12.1987 на ім`я ОСОБА_4 визиває логічний сумнів, оскільки свідоцтва про народження інших осіб, громадян Республіки Азербайджан, цієї ж серії з різницею в нумерації 1, 4 та 5 було видано з різницею в часі 20 років та 28 років, що є неможливим, причому за 8 років (у період з 1959 по 1967 роки) було видано лише 1 свідоцтво, а за 28 років (у період з 1959 по 1987 роки) – 5 свідоцтв, що є абсурдом, не може відповідати дійсності, та підтверджує їх фальшивість: серії VII-ЖГ № 645880, видане 21.01.1959, серії НОМЕР_6 , видане 28.03.1967.
УДМС у Луганській області 06 вересня 2023 року (вх. №1743/1/4401-23) отримано відповідь від Посольства Азербайджанської Республіки в Україні від 05.09.2023 № 4/KYV/224/23, в якій зазначено, що за даними системи Посольства паспорт НОМЕР_4 (саме до цього паспортного документу була видана Довідка № 44/85 про реєстрацію особи громадянином України від 26.02.2015 позивачу зареєстрований на інше ім`я - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є громадянином Азербайджанської Республіки.
В системі Посольства на ім`я позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інформація відсутня.
До даного листа також додано фото ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідач зауважує, що фото та підпис на заявах про оформлення паспорта, заяві-анкеті позивача ОСОБА_1 (додані до даного відзиву на позов) не є ідентичними, однаковими та відрізняються від фото та підпису власника паспорта НОМЕР_4 громадянина Азербайджанської Республіки, який зареєстрований на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та є різними особами.          
Враховуючи вищевикладене, позивач для набуття громадянства України за територіальним походженням згідно ч. 1 ст. 8 Закону подав свідомо неправдиві відомості щодо свого громадянства Азербайджанської Республіки та недійсні фальшиві документи – паспорт НОМЕР_4 громадянина Азербайджанської Республіки, який належить іншій особі та зареєстрований на інше ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є громадянином Азербайджанської Республіки, та свідоцтво про народження позивача НОМЕР_5 від 14.12.1987 на ім`я ОСОБА_4 , яке не видавалося, оскільки інформація стосовно даного свідоцтва про народження та інформація стосовно самого позивача – особи як громадянина Азербайджанської Республіки на ім`я ОСОБА_4 в системі Посольства взагалі відсутня.
УДМС у Луганській області 31.08.2016 прийнято рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням позивачу ОСОБА_1 відповідно до ст. 21 Закону, в якій зазначено, що Рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.
Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що УДМС у Луганській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, та на виконання завдань, передбачених законодавством України, права позивача ніяким чином не порушені. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з рішенням місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідачем подано заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.  
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.   
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 26.02.2015 рішенням УДМС у Луганській області було оформлено набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Лачин, Лачинського району, Республіки Азербайджан, що підтверджується довідкою про реєстрацію особи громадянином України від 26.02.2015 № 44/85.
26.02.2015 ОСОБА_1 на підставі вищезазначеної Довідки був документований Старобільським районним відділом УДМС у Луганській області паспортом громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_3 , який згідно його підпису у заяві про видачу паспорта він у той же день отримав.
01.03.2016 у зв`язку з втратою паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 був документований Сєвєродонецьким міським відділом УДМС у Луганській області паспортом громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_1 .
09.03.2016 ОСОБА_1 був оформлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , строком дії до 09.03.2026.
В службових відмітках заяви про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , оформленого на ім`я ОСОБА_1 , в наявності запис наступного змісту: “Довідка № 12 від 31.08.2016 УДМС у Луганській області Про припинення громадянства України”.
Згідно відомостей копії Подання № 12 про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України (форма 41, затверджена наказом МВС від 16.08.2012 № 715) про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України гр. ОСОБА_1 , в пункті 7 Подання “Підстави для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України згідно зі статтею 21 Закону України “Про громадянство України” зазначено – подання свідомо неправдивих відомостей та фальшивих документів.
Згідно відомостей копії Довідки № 12 про припинення громадянства України (форма № 47 відповідно до наказу МВС від 16.08.2012 № 715, вихідний №12/3-22185 від 01.09.2016), видана ОСОБА_1 про те, що рішенням Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 31.08.2016 оформлено припинення його громадянства України відповідно до статті 21 Закону.
Листом ДМС України від 22.02.2023 № 6.1-1756/2-23 повідомлено представникові позивача, що на підставі статті 21 Закону рішенням УДМС України в Луганській області від 31.08.2016 скасовано рішення УДМС України в Луганській області від 26.02.2015 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що останнього повідомлено в установленому законодавством порядку.
Відомості про недійсні паспорти громадянина України серії НОМЕР_1 та громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 внесено до обліків ДМС згідно з підпунктом 4 пункту 45 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302 (в редакції, чинній на час прийняття рішення), та підпунктом 4 пункту 55 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2014 р. № 152 (в редакції, чинній на час прийняття рішення), відповідно.
Листом УДМС України в Луганській області від 27.02.2023 повідомлено представникові позивача, що громадянина ОСОБА_1 було письмово повідомлено про прийняте рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у встановлений законодавством порядок і строк; надати копію відповідного повідомлення чи поштової квитанції є неможливим у зв`язку з окупацією рф території Луганської області.
Рішення УДМС України в Луганській області від 31.08.2016 про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до суду надано не було.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
За приписами частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 25 Конституції України визначає, що громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство.
Здійснюючи правосуддя, суддя є незалежним та керується верховенством права, що обумовлено статтею 129 Конституції України.
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
У частині другій статті 6 КАС України зазначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України від 18.01.2001 № 2235-III “Про громадянство України” (далі - Закон № 2235, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин). 
За змістом статті 1 Закону № 2235 громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках. 
Частиною 2 статті 6 Закону № 2235 визначено підстави набуття громадянства України, зокрема, за територіальним походженням.
Згідно із частиною першою статті 8 Закону № 2235 особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.
Частиною четвертою статті 8 Закону № 2235 встановлено, що іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.
У статті 9 Закону № 2235 встановлено, що умовами прийняття до громадянства України є:
1) визнання і дотримання Конституції України та законів України;
2) подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов`язання припинити іноземне громадянство (для іноземців).
Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства (пункт 2 частини другої статті 9 Закону № 2235).
Отже, нормами Закону № 2235 закріплено, що особа, яка народилася на території, що входила на момент її народження до складу Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і яка є іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство та заяву про набуття громадянства України, реєструється громадянином України. При цьому, подання іноземцем зобов`язання про припинення іноземного громадянства є обов`язковою умовою прийняття до громадянства України.
В той же час, подача іноземцем декларації про відмову від іноземного громадянства передбачена чинним законодавством у випадку неможливості отримати відповідний документ про зобов`язання припинити іноземне громадянства.
За положеннями статті 17 Закону № 2235 громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
Пунктом 2 частини першої статті 19 Закону № 2235 визначено підстави для втрати громадянства України, зокрема, набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів.
За унормуванням статті 21 Закону № 2235 рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.
Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 № 588/2006) (далі - Порядок № 215).
Пунктом 1 Порядку № 215 зазначено, що для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.
Правилами пункту 24 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає:
а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;
б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм);
в) один із таких документів:
- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;
- зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;
- декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;
- заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;
г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.
26.02.2015 УДМС в Луганській області було оформлено довідку про реєстрацію позивача громадянином України.
Рішенням УДМС у Луганській області від 31.08.2016 скасовано рішення УДМС України в Луганській області від 26.02.2015 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 на підставі ст. 21 Закону України “Про громадянство України”.
Згідно з пунктом 87 Порядку № 215 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) для припинення громадянства України внаслідок його втрати органи міграційної служби, дипломатичні представництва чи консульські установи України готують та подають: а) подання про втрату громадянства України; б) документ, що підтверджує перебування особи у громадянстві України; в) один із таких документів: - документ, що підтверджує добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, разом із документом, який підтверджує, що на момент такого набуття громадянин України досяг повноліття (у випадку, передбаченому пунктом 1 частини першої статті 19 Закону); - документ, який підтверджує, що особа набула громадянство України на підставі статті 9 Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів (довідка органу міграційної служби, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство відповідно до абзацу першого пункту 2 частини другої статті 9 Закону, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття його до громадянства України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують; інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави; інформація про те, що на момент прийняття до громадянства України існували підстави, за наявності яких особа не приймається до громадянства України; інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані на підтвердження виконання умов прийняття до громадянства України); - документ, який підтверджує, що громадянин України добровільно вступив на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є загальним військовим обов`язком чи альтернативною (невійськовою) службою;  г) документ, який підтверджує, що громадянин України внаслідок втрати громадянства України не стане особою без громадянства. Такий документ не вимагається в тому випадку, коли оформлення документів про припинення громадянства України внаслідок втрати здійснюється відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 19 Закону.
Для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи: а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України; б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка органу міграційної служби, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону (пункт 88 Порядку № 215).
Згідно пунктів 96-97 Порядку № 215 подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується управлінням, відділом (сектором) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.
Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.
Рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується начальником головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступником.
Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.
Управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.
В порушення зазначених норм відповідачем не надано документів, які підтверджують, що позивач набув громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого позивач не може набути громадянства України.
Особливістю цієї справи є відсутність як в матеріалах справи, так і у відповідача документів, які б підтверджували наявність безпосередньо самого оскаржуваного рішення.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 2 КАС України обумовлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В цьому випадку суд позбавлений можливості дослідити саме рішення відповідача від 31.08.2016, яким скасоване рішення УДМС у Луганській області від 26.02.2015 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , підстави для його прийняття, а також з`ясувати, чи була дотримана процедура його прийняття.
Судом не може бути взята до уваги інформація, викладена в листі Посольства Азербайджанської Республіки в Україні від 05.09.2023 № 4/KYV/224/23, оскільки така інформація стала відома лише в теперішній час та не слугувала підставою для прийняття спірного рішення.
Щодо довідки за результатами перевірки УДМС України в Луганській області, згідно з якою встановлено порушення під час формування справи про набуття громадянства України стосовно позивача, суд зауважує, що в довідці не зазначена дата її складання та не можливо встановити, чи були обставини, викладені в довідці, взяті до уваги, як підстава для прийняття рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України позивачем.
Суб`єкт владних повноважень повинен доказувати правомірність свого рішення саме на час його прийняття та не може керуватись обставинами та доказами, яких не існувало на такий момент.
Факт підробки документів, поданих для оформлення набуття громадянства, має встановлюватись належними органами, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 року у справі № 820/1293/16.
Також відповідачем не надано доказів направлення спірного рішення позивачу.
З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 31.08.2016, яким скасоване рішення УДМС у Луганській області від 26.02.2015 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 .
Пунктом 121 Порядку № 215 визначено, що у разі припинення особою громадянства України або скасування рішення про оформлення набуття особою громадянства України управління, відділи (сектори) міграційної служби в районі, районі у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, дипломатичні представництва чи консульські установи України вживають заходів до вилучення у цих осіб документів, які підтверджують громадянство України.
Таким особам управління, відділи (сектори) міграційної служби в районі, районі у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, дипломатичні представництва чи консульські установи України видають довідку про припинення громадянства України або скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.
Відповідно до пункту 45 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302 (в редакції, чинній на час прийняття спірного рішення, далі – Порядок № 302), паспорт вважається недійсним у разі: 
1) коли він підлягає обміну у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації);
2) встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах);
3) непридатності паспорта для подальшого використання;
4) припинення особою громадянства України;
5) коли він заявлений як втрачений або викрадений;
6) смерті особи, якій було видано паспорт;
8) оформлення паспорта з порушенням вимог законодавства.
Згідно з пунктом 55 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2014 р. № 152 (в редакції, чинній на час прийняття спірного рішення, далі – Порядок № 152) паспорт для виїзду за кордон вважається недійсним та знищується в разі:
1) коли він підлягає обміну у зв`язку із зміною прізвища та імені;
2) встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті для виїзду за кордон, записам в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження);
3) непридатності паспорта для виїзду за кордон для подальшого використання;
4) припинення громадянства особи;
5) коли паспорт для виїзду за кордон знайдено, а замість нього видано новий паспорт для виїзду за кордон;
6) смерті особи, якій було видано такий паспорт;
7) зіпсуття паспорта для виїзду за кордон під час заповнення;
8) оформлення паспорта з порушенням вимог законодавства.
Як установлено судом та підтверджується листом ДМС України від 22.02.2023 № 6.1-1756/2-23, відомості про недійсні паспорти громадянина України серії НОМЕР_1 та громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 внесено до обліків ДМС згідно з підпунктом 4 пункту 45 Порядку № 302 та підпунктом 4 пункту 55 Порядку № 152 відповідно.
У зв`язку зі скасуванням рішення відповідача від 31.08.2016, яким скасоване рішення УДМС у Луганській області від 26.02.2015 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку також про задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Управління Державної міграційної служби України в Луганській області щодо визнання недійсними паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 01.03.2016 Сєвєродонецьким МВ ДМС України в Луганській області, та паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданого 09.03.2016 органом 4439, а також про зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Луганській області вилучити відомості про визнання недійсними цих паспортів із відповідної бази даних Державної міграційної служби України.
Приписами частини першої статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За змістом статей 1 та 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, а саме: з визначення критерію “необхідності у демократичному суспільстві”, суд оцінює пропорційність обмежень, застосованих до права на повагу сімейного життя, по відношенню до легітимної мети, якої прагнуть сторони при застосуванні таких обмежень. Верховний Суд вважає правильним зробити висновок, що будь-яке непропорційне втручання з боку держави у фундаментальне право, передбачене статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не буде вважатися необхідним у демократичному суспільстві.
На сьогодні у праві існують три основні стандарти доказування: “баланс імовірностей” (balance of probabilities) або “перевага доказів” (preponderance of the evidence); “наявність чітких та переконливих доказів” (clear and convincing evidence); “поза розумним сумнівом” (beyond reasonable doubt) та у справах, де суб`єкт владних повноважень доводить правомірність своїх рішень, що передбачають втручання у власність або діяльність суб`єкта приватного права (зокрема, притягнення його до відповідальності), подані таким суб`єктом владних повноважень докази, за загальним правилом, повинні відповідати критерію “поза розумним сумнівом”.
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Щодо доводів відповідача, що надати спірне рішення відповідач не має можливості, бо воно знаходяться на непідконтрольній території у м. Сєвєродонецьку, то суд відзначає, що в адміністративному судочинстві в першу чергу з`ясовується наявність права позивача як обумовленою природою людини і суспільства система регулювання суспільних відносин, що виражає свободу особистості, та якій притаманні нормативність, формальна визначеність в офіційних джерелах і забезпеченість можливістю державного примусу, по друге - встановлення факту, що є матеріалом для певних висновків і відповідає об`єктивній дійсності.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року у справі № 360/785/23 - залишити без задоволення.     
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року у справі № 360/785/23 - залишити без змін.       
Повне судове рішення складено 01 лютого 2024  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                    І.В. Геращенко

                                                                                                              Е.Г. Казначеєв