П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/16168/23	

 	Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.                   Дата і місце ухвалення: 14.11.2023р., м. Одеса    	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів            –     Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» та Головного управління ДПС в Одеській області на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року по справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року  задоволено позов ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 24.03.2023р. №4701/15-32-07-06 та від 22.06.2023р. №14829/15-32-07-06.
Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» судовий збір у розмірі 6 149,67 грн.
В ході розгляду справи до закінчення судових дебатів 26.10.2023р. ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» подало до суду першої інстанції заяву щодо стягнення судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, в якій зазначило, що в порядку ч.7 ст.139 КАС України докази понесених витрат товариством буде надано протягом 5 днів з дня ухвалення рішення суду по справі №420/16168/23.
31.10.2023р. позивач подав до суду заяву про залучення доказів понесених витрат на правничу допомогу, в якій зазначив, що ним понесено витрати на правничу допомогу за укладеним з Адвокатським об`єднанням «ІНТЕЛЛЕКС» договором про надання правової (правничої) допомоги №83-В-ЮД-23 від 03.03.2023р. в загальному розмірі 205  000,00 грн. На підставі ч.1 ст.139 КАС України, у зв`язку із задоволенням позову ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство», вказана сума витрат на правничу допомогу підлягає стягненню з Головного управління ДПС в Одеській області.
Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області на користь ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000,00 грн.
Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) судом першої інстанції допущено невідповідність висновків  обставинам справи, у зв`язку з чим додаткове рішення від 14.11.2023р. підлягає зміні шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 205  000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
В своїй скарзі апелянт зазначає, що ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» надало до суду першої інстанції належні та достатні докази на підтвердження факту понесення ним витрат на професійну правничу допомогу у заявленому до стягнення розмірі. Зокрема, до суду надано договір про надання правової (правничої) допомоги №83-В-ЮД-23 від 03.03.2023р., в якому чітко визначено предмет договору, повноваження АО «ІНТЕЛЛЕКС» та інші важливі умови договору, в тому числі щодо порядку оплати послуг. Надані суду виписки з банківського рахунку підтверджують факти оплати, тобто дійсність витрат товариства. Підсумковим актом здачі-прийняття робіт (надання послуг)  №1 від 27.10.2023р. підтверджуються надані послуги, їх зміст, витрачений час, а також погодинна вартість проведених робіт. 
Апелянт зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що витрати, пов`язані з досудовим врегулюванням спору, не підлягають відшкодуванню суб`єктом владних повноважень за результатами розгляду справи. Стверджує, що згідно приписів п.56.18 ст.56 ПК України процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. Подана скарга до контролюючого органу вищого рівня була засобом збору додаткових доказів, оскільки прийняте на її підставі рішення ДПС України стало додатковим підтвердженням протиправності дій ГУ ДПС в Одеській області, а також дало змогу чітко визначити предмет позовних вимог у даній справі. 
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що об`єм матеріалів справи склав 10 томів, розгляд справи здійснювався за правилами загального позовного провадження, а також врахувати кількість судових засідань та порушених в ході їх проведення питань, вимог суду щодо надання додаткових пояснень сторонами, важливість справи для позивача тощо. Доведення протиправності податкових повідомлень-рішень  вимагало неординарного правового підходу, так як виниклі правовідносини не є типовими та надзвичайно рідко трапляються в судовій практиці. А відтак, підготовка правової позиції вимагала значно більше витрат часу  та зусиль, аніж зазвичай. Зазначене вцілому спростовує висновки суду, що складність даної справи свідчить про можливість зменшення суми компенсації до 11  000,00 грн. 
Головне управління ДПС в Одеській області також подало апеляційну скаргу на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2023р., в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати оскаржуване додаткове рішення та ухвалити нове рішення, яким зменшити ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» розмір витрат на професійну правничу допомогу  до розміру прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу не надало доказів відображення фахівцем у галузі права та адвокатом  доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як само зайнятої особи, а саме: доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16.09.2013р. №481.
Також, апелянт посилається на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Гонорар представника позивача за надану правову допомогу  в розмірі 11  000,00 грн. є завищеним. Оцінивши витрати з урахуванням всіх аспектів і складності справи, а також час, який би міг витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, враховуючи, що на розгляді в судах першої та другої інстанцій  розглядається безліч судових справ з аналогічним предметом спору, ця справа не потребувала затрат значного часу, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, тому, за твердженнями Головного управління ДПС в Одеській області, справедливим є компенсація ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» витрат на правничу допомогу в розмірі одного прожиткового мінімуму на особу, встановленого Законом на 2023 рік, що становить 2684,00 грн.
ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» подало письмовий відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просить відмовити в її задоволенні. Позивач зазначає, що наказ Міндоходів від 16.09.2013р. №481, яким затверджено Книгу обліку доходів та витрат, втратив чинність, у зв`язку з чим посилання апелянта на вказаний нормативний акт є необґрунтованими. Апелянт здійснив загальні та неконкретизовані посилання на аспекти складності  даної справи, часу на її підготовку та об`єму виконаної правової роботи без жодної оцінки поданих позивачем доказів  витрат на правничу допомогу, матеріалів справи №420/16168/23 та предмету спору у даній справі. 
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року, після розгляду справи у відкритому судовому засіданні, надання пояснень сторонами, з`ясування обставин справи, продовжено розгляд справи у порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. 
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Як вбачається з матеріалів справи, 03.03.2023р. між ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» та Адвокатським об`єднанням «ІНТЕЛЛЕКС» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №83-В-ЮД-23, предметом якого є надання Адвокатським об`єднанням Клієнту правової (правничої) допомоги щодо оскарження результатів податкової фактичної перевірки Клієнта, яка  проводилася Головним управлінням ДПС в Одеській області з 06.02.2023р. по 15.02.2023р. згідно наказу від 03.02.2023р. №628-п. 
Розділом 5 Договору визначено, що розмір винагороди Адвокатського об`єднання становить 200  000,00 грн., що складається: 
винагорода за здійснення Адвокатським об`єднанням  дій в інтересах Клієнта з досудового оскарження результатів податкової фактичної перевірки Клієнта, яка  проводилася Головним управлінням ДПС в Одеській області з 06.02.2023р. по 15.02.2023р. (складання запитів, заперечень, скарг, листів, представництво інтересів Клієнта в ГУ ДПС в Одеській області, ДПС України, інші послуги з досудового оскарження) – 100  000,00 грн.;
винагорода за здійснення Адвокатським об`єднанням  послуг з підготовки до судового розгляду справи у суді та представництво інтересів Клієнта в суді (збирання доказів та документів, визначення правової позиції, пошук та аналіз судової практики, складання позовної заяви, відповіді на відзив, клопотань, заяв та письмових пояснень, участь у судових засіданнях та інші послуги відповідно до пунктів 2.2.3-2.2.5 Договору) – 100  000,00 грн.
До заяви від 31.10.2023р. ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» долучено наступні докази понесення ним витрат на правничу допомогу в розмірі 205  000,00 грн.:
- рахунки на оплату №11 від 02.03.2023р. щодо сплати передплати за надання правової допомоги у розмірі 100 000,00 грн. та №15 від 11.07.2023р. щодо сплати 100 000,00 грн. за надання правової допомоги;
- копії банківських виписок від 06.03.2023р. та від 21.07.2023р.;
- підсумковий акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 27.10.2023р.
Згідно акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 27.10.2023р. Адвокатським об`єднанням «ІНТЕЛЛЕКС»  на виконання договору №83-В-ЮД-23 від 03.03.2023р. надано ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» наступні послуги (з розрахунку вартості години роботи адвоката 2000,00 грн.): 
1.Вивчення та аналіз акту фактичної перевірки з додатками від 15.02.2023р. - 6 годин, загальна вартість 12  000,00 грн.; 
2. Відрядження адвокатів АО «ІНТЕЛЛЕКС» до м. Ізмаїл - 4 години, загальна вартість 8  000,00 грн.; 
3. Проведення усних консультацій між адвокатом і представниками клієнта безпосередньо за його місцезнаходженням та за допомогою засобів телекомунікаційного зв`язку - 8 годин, загальна вартість 16  000,00 грн.; 
4. Підбір доказів необґрунтованості висновків ГУ ДПС в Одеській області - 16 годин, загальна вартість 32  000,00 грн.; 
5. Підготовка заперечень до акту перевірки - 8 годин, загальна вартість 16  000,00 грн.; 
6. Підготовка скарги на податкові-повідомлення рішення, звернення до Ради бізнесомбудсмена, комунікації з інспектором Ради бізнес-омбудсмена - 8 годин, загальна вартість 16  000,00 грн.; 
7. Підготовка та подача позовної заяви щодо оскарження ППР від 24.03.2023р. №4701/15-32-07-06, від 22.06.2023р. №14829/15-32-07-06 - 15 годин, загальна вартість 30  000,00 грн.; 
8. Аналіз відзиву ГУ ДПС в Одеській області - 3 години, загальна вартість 6  000,00 грн.; 
9. Підготовка відповіді на відзив з додатками на 2007 арк. - 20 годин, загальна вартість 40  000,00 грн.; 
10. Підготовка заяви про залучення свідків - 1.5 годин, загальна вартість 3000,00 грн.; 
11. Підготовка пояснень на вимогу суду - 3,5 годин, загальна вартість 7000,00 грн.; 
12. Підготовка клопотання про судові витрати та про залучення доказів судових витрат - 2 години, загальна вартість 4000,00 грн.; 
13. Участь адвоката в п`яти судових засіданнях - 5 годин, загальна вартість 10  000,00 грн.;
14. Витрати на копіювання в розмірі 5000,00 грн.
Дослідивши матеріали справи, надані представником позивача письмові докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 205 000, 00 грн., суд першої інстанції дійшов висновку про неспівмірність заявлених до відшкодування коштів із складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову і значенням справи для сторони. З урахуванням задоволення позову, суд зазначив, що достатнім і співмірним буде до стягнення з відповідача на користь позивача розмір понесених витрат на правничу допомогу в сумі 11 000,00 грн. При цьому, суд також зазначив, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а витрати, пов`язані з досудовим врегулюванням спору, не підлягають відшкодуванню суб`єктом владних повноважень за результатами розгляду справи.
Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.
Як вже зазначалося колегією суддів, за умовами договору про надання правової (правничої) допомоги №83-В-ЮД-23 від 03.03.2023р. розмір винагороди Адвокатського об`єднання становить 200  000,00 грн., що складається: 
100  000,00 грн. - винагорода за здійснення Адвокатським об`єднанням  дій в інтересах Клієнта з досудового оскарження результатів податкової фактичної перевірки Клієнта;
100  000,00 грн. - винагорода за здійснення Адвокатським об`єднанням  послуг з підготовки до судового розгляду справи у суді та представництво інтересів Клієнта в суді.
Як слідує зі змісту п.4 ч.9 ст.139 КАС України дії сторони щодо досудового вирішення спору враховуються судом при вирішенні питання про розподіл судових витрат лише у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим.
Відповідно до ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. (п.56.1)
У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (п.56.2).
З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення (п.56.18).
Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.
Таким чином, з вказаної норми слідує, що досудовий порядок вирішення спору щодо оскарження податкового повідомлення-рішення не є обов`язковим. 
А відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що понесені ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» витрати на правничу допомогу, отриману на стадії досудового оскарження результатів фактичної перевірки, не підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області.
Більше того, колегія суддів враховує, що досудове оскарження результатів фактичної перевірки у даному випадку мало самостійний позитивний результат для ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство», оскільки рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 15.06.2023р. №15301/6/99-00-06-03-02-06 скасовано податкове повідомлення-рішення від 24.03.2023р. №4702/15-32-07-06 в частині застосування до товариства штрафних санкцій у сумі 3 999 842,96 грн. Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання позивача, що дії щодо досудового вирішення спору охоплюються підготовкою справи до розгляду, зокрема, збором доказів в розумінні пункту 1 частини третьої статті 134 КАС України.
Що ж до відшкодування на користь ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» витрат на правничу допомогу, понесених останнім на стадії судового оскарження податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Одеській області, то позивач у своїй скарзі, серед іншого, зазначає, що частиною першою статті 139 КАС України передбачено відшкодування на користь позивача всіх понесених ним судових витрат у випадку задоволення позову.
Надаючи правову оцінку таким доводам апелянта колегія суддів враховує сталу практику Верховного Суду про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу
Так, у постановах Верховного Суду від 28.04.2023р. по справі №640/8003/20, від 25.05.2023р. по справі №440/7120/20, від 20.06.2023р. по справі №280/5922/21 викладено правову позицію, згідно якої визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
У постанові Верховного Суду від 17.05.2023р. по справі №560/3073/20 зазначено, що судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Поряд з цим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що співмірним буде до стягнення з відповідача на користь позивача 11 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, оскільки вважає такий розмір витрат дещо заниженим.
Визначення вартості роботи адвоката є питанням, яке погоджується сторонами при укладенні договору про надання правової допомоги та залежить, в тому числі, від професійних здібностей та досвіду адвоката, що впливає на оцінку її вартості, фінансового стану сторони у справі та значення справи для цієї сторони.
Водночас, принциповим під час вирішення цього питання є перевірка судом доведеності стороною відповідності таких витрат критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності та їх співмірності зі складністю справи; часом, витраченим адвокатом; обсягом наданих послуг та ціною позову.
Представлений адвокатом на розгляд суду обсяг матеріалів був достатнім для вирішення судом справи та прийняття рішення про задоволення позову ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство». 
Предмет спору у цій справі є складним, наслідком чого є розгляд справи за правилами загального позовного провадження, проведення декількох судових засідань. 
Судова практика по розгляду відповідної категорії справ не сформована, у зв`язку з чим є очевидним, що підготовка її потребувала  вивчення великого обсягу фактичних даних.
Обсяг наданих до суду матеріалів (10 томів) і складність складених процесуальних документів є значними. 
Натомість, колегія суддів вважає, що заявлений до відшкодування розмір витрат на рівні 105 000,00 грн. (понесених на стадії судового розгляду справи) є завищеним. До того ж, стягнення витрат у заявленому розмірі становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Справедливим і обґрунтованим до відшкодування на користь позивача витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою, на думку колегії суддів, буде 82000 грн., що є 20% від ціни позову. 
Колегія суддів, враховуючи принцип свободи договору, не заперечує стосовно того, що сторони договору про надання правової допомоги погодили саме такий розмір гонорару, який заявлено товариством до стягнення з відповідача, однак суд не погоджується з його розміром в межах розгляду питання щодо розподілу суми цього гонорару, як судових витрат у справі.
А відтак, апеляційна скарга ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» підлягає частковому задоволенню.
Щодо доводів апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області про необхідність доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року №481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за №1686/24218, то колегія суддів зазначає, що наведене не вказує на відсутність підстав для стягнення витрат.
Згідно з висновками Верховного Суду у постановах від 01 жовтня 2018 року у справі №569/17904/17, від 01 жовтня 2019 року у справі №815/1479/18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20 предметом спірних правовідносин є фактичне понесення витрат на правову допомогу та їх відшкодування відповідною стороною у справі. Облік отриманих доходів адвокатом та в подальшому його оподаткування не є предметом спору та не повинно перевірятися при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.
Більше того, наразі наказ Міндоходів від 16 вересня 2013 року №481 втратив чинність. 
В даному випадку правову допомогу надає АО «ІНТЕЛЛЕКС», як юридична особа, яка отримує дохід шляхом безготівкових нарахувань на відповідний  банківський рахунок, що виключає обов`язок та необхідність ведення обліку доходів у відповідній книзі.
Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
Що ж до посилань Головного управління ДПС в Одеській області в своїй апеляційній скарзі на те, що на розгляді в судах першої та другої інстанцій  розглядається безліч судових справ з аналогічним предметом спору, ця справа не потребувала затрат значного часу, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, то колегія суддів не приймає їх до уваги з підстав, зазначених вище.  
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління ДПС в Одеській області є необґрунтованою та підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає. 
Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» задовольнити частково.
Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року змінити шляхом викладення абзацу першого його резолютивної частини в наступній редакції:
«Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ 44069166, вул. Семінарська 5, м.Одеса) на користь приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (код ЄДРПОУ 01125821, м.Ізмаїл, вул. Пароходна 28) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 82000 (вісімдесят дві тисячі) грн.».
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлений 16 січня 2024 року.

Головуючий:                                                                                                                    І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук