ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 березня 2024 року           справа №200/10/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Гайдара А.В.,
за участю секретаря судового засідання Никифорової І.М.,
представника відповідачів ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року по справі № 200/10/24 (суддя І інстанції Логойда Т.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рікольд» до Головного управління ДПС у Донецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - 

                                                          УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, Державної податкової служби України, в якому просив визнати протиправними і скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Донецькій області від 04.10.2023 року № 9648572/41372386 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.07.2023 року № 26; зобов`язати Державну податкову службу провести реєстрацію податкової накладної від 27.07.2023 року № 26 на суму 315193,68 грн., у тому числі ПДВ 20% - 52532,28 грн., в Єдиному реєстрі податкових накладних датою фактичного їх надходження.
Рішенням Донецького  окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Донецькій області від 04.10.2023 року №9648572/41372386 про відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 27.07.2023 року № 26, що складена товариством з обмеженою відповідальністю «Рікольд», датою та часом, що зафіксовані у першій квитанції щодо цієї податкової накладної.
Не погодившись з таким рішенням, Головним управління ДПС у Донецькій області подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач зазначає, що рішення про відмову в реєстрації спірної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку ненаданням платником податків копій документів на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, а саме копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційний опис), у тому числі рахунки-фактури, інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладних, штатного розпису. Відповідач також посилається на те, що реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу. Відтак, зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є втручання в дискреційні повноваження контролюючого органу. Належним способом захисту порушеного права є зобов`язання ДПС України повторно розглянути питання щодо реєстрації відповідної податкової накладної. 
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідачів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач як платник податків перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області; є, зокрема платником податку на додану вартість з 01.07.2017 року. Основним видом діяльності позивача по коду КВЕД 46.21 – є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; іншими видами діяльності є: по коду КВЕД 46.61 - оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням; по коду КВЕД 77.31 - надання в оренду сільськогосподарських машин і устаткування; по коду КВЕД 46.75 - оптова торгівля хімічними продуктами; по коду КВЕД 52.10 - складське господарство.
Позивач має у користуванні нежитлове приміщення для зберігання товарів (на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 06.12.2019 року).
04.01.2023 року між позивачем як дистриб`ютором та ТОВ «Торговий дім «Нертус» як продавцем було укладено дистриб`юторські договори від 04.01.2021 року №04/01-РІК/ТДН та від 04.01.2023 року №04/01-РІК/ТДН, згідно з умовами яких продавець зобов`язався передати погодженими партіями товар у власність дистриб`ютора, а дистриб`ютор – сплатити за нього визначену грошову суму; найменування товару (номенклатура, асортимент, сорт), його кількість і ціна вказуються в специфікаціях (видаткових накладних), які є невід`ємною частиною даного договору.
На виконання першого договору був оформлений, зокрема рахунок на оплату від 17.11.2021 року №9382 на загальну суму 213628,80 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 35604,80 грн..
Позивач оплатив зазначений рахунок, а саме: 17.11.2021 року - 106814,40 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 17802,40 грн. (платіжна інструкція від 17.11.2021 року №1471), 14.12.2021 року - 106814,40 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 17802,40 грн. (платіжна інструкція від 14.12.2021 року №1485).
Згідно з видатковими накладними від 15.06.2023 року №5578 та від 19.07.2023 року №6924, ТТН від 15.06.2023 року №Р61 та від 19.07.2023 року №Р73 позивач отримав товар, а саме: «Рікольд, р, добриво Олійні (20л)» у кількості 1120 л (УКТ ЗЕД - 3105902000); «Рікольд, р, добриво ГуміГрот (20л)» у кількості 1120 л (УКТ ЗЕД - 3105908090).
В подальшому з вказаного товару позивач на виконання іншого договору - договору купівлі-продажу від 05.06.2023 року №0506 поставив товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Каравай» (далі - ТОВ «Агрофірма «Каравай»; код ЄДРПОУ 30770263) частину зазначеного товару, а саме:
- з придбаного товару «Рікольд, р, добриво Олійні (20л)» у кількості 1120 літрів поставив 1080 літрів; залишок - 40 літрів;
- з придбаного товару «Рікольд, р, добриво ГуміГрот (20л)» у кількості 1120 літрів поставив 500 літрів; залишок - 620 літрів.
Так, 05.06.2023 року між позивачем як постачальником та ТОВ «Агрофірма «Каравай» як покупцем укладено договір купівлі-продажу №0506, згідно з умовами якого продавець зобов`язався поставити і передати у власність покупця мікродобрива, засоби захисту рослин та/або насіння (іменоване надалі - товар), а покупець прийняти і оплатити товар на умовах визначених даним Договором. Товар поставляється партіями в порядку та умовах, визначених даним Договором, відповідно до специфікацій, що оформляються сторонами на кожну партію товару і є невід`ємними частинами даного Договору. Асортимент товару, його ціна, одиниця виміру, кількість, вартість партії товару та інші умови визначаються сторонами в специфікації до даного Договору. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту поставки відповідної партії товару. Підтвердженням отримання товару є підпис довіреної особи покупця у видатковій накладній (п.п.1.1 – 1.4 Договору).
12.07.2023 року між позивачем та ТОВ «Агрофірма «Каравай» укладено специфікацію №1207 до вказаного договору на поставку товару: «Рікольд, р, добриво Олійні (20л)» - 1080 л, «Рікольд, р, добриво ГуміГрот (20л)» - 500 л - на загальну суму 315 193,68 грн., у тому числі ПДВ 20% - 52 532,28 грн.
Того ж дня виставлено рахунок на оплату товару від 12.07.2023 року №308 на загальну суму 315 193,68 грн., у тому числі ПДВ 20% - 52 532,28 грн..
27.07.2023 року ТОВ «Агрофірма «Каравай» здійснило оплату на користь позивача коштів за товар на суму 315193,68 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 27.07.2023 року №7786.
Того ж дня - станом на дату зарахування коштів від покупця, позивач як платник податку склав податкову накладну від 27.07.2023 року № 26 на суму 315 193,68 грн., у тому числі ПДВ 20% - 52 532,28 грн..
Вказана податкова накладна у встановлений строк була надіслана податковому органу в електронному вигляді для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
14.08.2023 року (о 10:06:34) по поданій позивачем податковій накладній контролюючим органом в автоматичному режимі надіслано квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної (перша квитанція), в якій щодо податкової накладної зазначалося наступне: «Документ збережено. Реєстрація зупинена. Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 27.07.2023 №26 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 3105, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник "D"=7.6881%, "P"=17083.38. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.».
Після отримання першої квитанції - про зупинення реєстрації податкової накладної, позивач до контролюючого органу подав повідомлення від 14.09.2023 року № 1 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрація якої зупинена, а також письмові пояснення від 14.09.2023 року № 1409 та копії документів (в електронній формі засобами електронного зв`язку, з урахуванням вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами).
В письмових поясненнях позивач детально описав правовідносини по укладеному договору та документи, що були оформлені в ході його виконання. Додатково пояснив те, що згідно зі штатним розкладом у нього працює 2 людини; підприємство має в оренді офіс за адресою: АДРЕСА_1 , складські приміщення за адресою: Харківська обл., с. Васищеве, вул. Промислова, буд. 22, Донецька обл., Покровський район, с. Новтороїцьке, вул. Октябрьська, 1а, також має в оренді авто для доставки товару покупцям. Також пояснив походження товару, його придбання та документи, що це підтверджують. Щодо договору купівлі-продажу від 05.06.2023 року №0506, специфікації від 12.07.2023 року № 1207 до нього та спірної податкової накладної також пояснив, що покупець частково отримав товар від постачальника, що підтверджується наступними документами: видаткова накладна від 28.07.2023 року №338 та ТТН Р338 від 28.07.2023 року; видаткова накладна від 29.07.2023 року №340 та ТТН Р340 від 29.07.2023 року; видаткова накладна від 30.07.2023 року №341 та ТТН Р341 від 30.07.2023 року. Станом на 01.08.2023 року у позивача як постачальника виникла кредиторська заборгованість перед покупцем по рахунку від 12.07.2023 року №308, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за липень 2023 року на суму 58 798,80 грн..
Одночасно з поясненнями позивач подав копії документів, що підтверджують походження товару, його придбання, а також реальність здійснення господарських операцій по спірній податковій накладній від 27.07.2023 року № 26 (всі первинні документи по операціям з ТОВ «Агрофірма «Каравай») та копії документів, на які посилався в поясненнях.
За результатом розгляду письмових пояснень та копій документів, що подані позивачем як платником податків щодо спірної податкової накладної, комісією Головного управління ДПС у Донецькій області позивачу надіслано повідомлення від 20.09.2023 №9560141/41372386 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У зазначеному Повідомленні запропоновано додатково надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування:
1) складських документів (проставлена галочка напроти абзацу: «первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, інвентаризаційних описів, у тому числі рахунків-фактури / інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити». Після слів: «документи, які не надано, позначити» проставлена галочка напроти: «складських документів»);
2) щодо наявності найманих працівників (ці слова дописані в полі «Додаткова інформація»).
Копії зазначених додаткових документів позивач у встановлений строк не подав.
Комісією Головного управління ДПС у Донецькій області прийнято рішення від 04.10.2023 року № 9648572/41372386 про відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Вказаним рішенням позивачу відмовлено в реєстрації вказаної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з: «ненаданням / частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку».
У зазначеному рішенні пункт «Додаткова інформація (зазначити конкретні документи):» - не заповнений.
Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем оскаржено в адміністративному порядку.
Рішенням Державної податкової служби України від 23.10.2023 року №75038/41372386/2 скарга залишена без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін.
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинної у спірний період) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Згідно Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. №341) (далі - Порядок №1246) пунктом 12 якого передбачено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.
У відповідності до пунктів 13, 14 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.
Згідно пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1165 (далі - Порядок №1165), пунктом 3 якого визначений перелік ознак за якими податкові накладні / розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації).
Відповідно до п.п. 10 та 11 Порядку № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 року № 520.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, в квитанції №1 про зупинення реєстрації податкової накладної конкретного переліку документів, які позивач мав надати, та які б були достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, вказано не було.
Зважаючи на це платник податків мав можливість на свій розсуд визначити, якими документами він може підтвердити реальність господарської операції, за наслідками якої ним була складена спірна податкова накладна.
У такому разі відсутні підстави стверджувати про невиконання позивачем обов`язку надати конкретні документи.
Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за № 1245/34216 (далі - Порядок № 520), згідно пункту 2 якого прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3 Порядку № 520).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
У пункті 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, який може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
З аналізу даного переліку вбачається, що він не має виключного характеру. Наведене у ньому формулювання може включати вказує на дозвіл надання певних документів, містить їх приклад. Таке не виключає можливості надати інші документи або не надавати частину із перелічених у ньому документів.
Абзацом першим пункту 6 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункт 7 Порядку № 520).
Згідно з пунктами 9 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
У відповідності до вимог пункту 11 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, після отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної (квитанції №1) позивачем як платником податків в порядку, встановленому законодавством, до контролюючого органу подані повідомлення, письмові пояснення щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, і копії відповідних документів, які підтверджували реальність здійснення господарських операцій по податковій накладній та були достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Факт складання документів з порушенням вимог законодавства контролюючим органом не встановлено, що підтверджується змістом оскарженого рішення.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що вимагання у позивача в повідомленні надання копій складських документів  є неприйнятним.
Перелік складських документів визначений ст. 961 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 961 Цивільного кодексу України товарний склад на підтвердження прийняття товару видає один із таких складських документів: складську квитанцію; просте складське свідоцтво; подвійне складське свідоцтво.
Товар, прийнятий на зберігання за простим або подвійним складським свідоцтвом, може бути предметом застави протягом строку зберігання товару на підставі застави цього свідоцтва.
Товарним складом є організація, яка зберігає товар та надає послуги, пов`язані зі зберіганням, на засадах підприємницької діяльності (ч. 1 ст. 956 зазначеного Кодексу).
Отже, складські документи складаються лише в тому випадку, якщо суб`єктом господарювання, внаслідок укладення договору складського зберігання, передано на зберігання товар до товарного складу.
Проте, як пояснив позивач, ним договір складського зберігання не укладався, і відповідно, товар на зберігання до товарного складу не передавався.
Позивач для зберігання товарів має у користуванні нежитлове приміщення (на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 06.12.2019 року). В такому випадку складські документи (складська квитанція; просте складське свідоцтво; подвійне складське свідоцтво) складатися не повинні.
Вимагання у позивача в повідомленні надання копій документів щодо наявності найманих працівників - є також безпідставним.
Так, відсутність або недостатність, на думку податкового органу, у позивача або його контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати у постачальника на праві оренди або лізингу.
Аналогічна правова позиція міститься, зокрема в постанові Верховного Суду від 15.05.2018 року в справі №810/4391/16.
Форма рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена Порядком № 520 (додаток до вказаного Порядку) та передбачає, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути прийнято у зв`язку з:
1) ненаданням / частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку;
2) надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
При цьому в такому рішенні має бути заповнений пункт: «Додаткова інформація (зазначити конкретні документи):».
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідачем обрано першу підставу для прийняття оскарженого рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (шляхом проставлення галочки напроти підстави з відповідним формулюванням).
Проте, в порушення наведених вище вимог в оскарженому рішенні не конкретизовано, що саме стало підставою для його прийняття:
1) ненадання або часткове надання позивачем додаткових письмових пояснень та копій документів;
2) ненадання або часткове надання позивачем додаткових письмових пояснень;
3) ненадання або часткове надання позивачем додаткових копій документів.
При цьому обираючи загальне формулювання першої підстави (без конкретизації), не враховано те, що комісією регіонального рівня контролюючого органу додаткові пояснення у платника податків не вимагалися (відповідним повідомленням вимагалися лише додаткові копії документів, і щодо таких дій суд дійшов висновку про їх неприйнятність).
Крім того, в оскарженому рішенні пункт: «Додаткова інформація (зазначити конкретні документи):» - відповідачем не заповнений.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірне  рішення не містить чіткої підстави його прийняття, що свідчить про його необґрунтованість.
При вирішенні справи судом першої інстанції правомірно враховані правові висновки , викладені Верховним Судом в постанові від 07.12.2022 року в справі № 500/2237/20, від 03.11.2021 року у справі № 360/2460/20.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що оскаржене рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, а тому правомірно визнано його протиправним та скасовано.
Зважаючи на те, що судом встановлено протиправність рішення відповідача щодо відмови реєстрації спірних податкових накладних, то, відповідно, вимога позивача про зобов`язання ДПС України зареєструвати цю податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання до ДПС України , є також обґрунтованою.
Колегія суддів вважає, що у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Під час розгляду цієї справи судом встановлено протиправність рішення відповідача щодо відмови реєстрації спірної податкової накладної, позивачем доведено надання ним документів, які є належними і достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому доводи апеляційної скарги  щодо втручання у дискреційні повноваження, колегією суддів не прийнято до уваги.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду та ухвалення рішення, їм була надана відповідна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанцій норм матеріального права, у апеляційній скарзі не наведено.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року по справі № 200/10/24 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року по справі №200/10/24 - залишити без змін.
Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 28 березня 2024 року.
Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 28 березня 2024 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 28 березня 2024 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:                                                                                                    Т.Г. Гаврищук

Судді                                                                                                                            А.А. Блохін

                                                                                                                                     А.В. Гайдар