справа № 752/1054/21                                    головуючий у суді І інстанції Лісовська О.В.
провадження № 22-ц/824/4788/2024            суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
06 березня 2024 року                                                                                      м. Київ
Київський апеляційний суд 
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Головуючого судді Фінагеєва В.О., 
суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
  за участю секретаря Лобоцької В.П.,
 
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про оскарження рішення, дії та бездіяльності державного та приватного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , старший державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Дяченко Алла Олегівна, - 
 
В С Т А Н О В И В: 
 
У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою та просив визнати неправомірною бездіяльність Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо порушення строків надіслання повідомлення від 18 квітня 2023 року №71583513/3 про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання; визнати неправомірним повідомлення від 18 квітня 2023 року №71583513/3 Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання і, зобов`язати Деснянське ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) повторно розглянути заяву від 10 квітня 2023 року про примусове виконання рішення з врахуванням правової оцінки, наданої судом.
Скарга обґрунтована тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 2 800 дол. США та судовий збір у розмірі 840,80 грн. На виконання даного рішення у справі №752/1054/21 Деснянським районним судом м. Києва 25 жовтня 2022 року видано два виконавчі листи. 10 квітня 2023 року скаржник поштою, реєстрованим поштовим відправленням надіслав на адресу Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) заяву від 10 квітня 2023 року про примусове виконання рішення. 18 квітня 2023 року державним виконавцем Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) було прийнято повідомлення №71583513/3 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Приписами абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Отже, з врахуванням норм абзацу 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» повідомлення заінтересованої особи 2 від 18 квітня 2023 року №71583513/3 мало бути надіслано скаржнику не пізніше ніж 19 квітня 2023 року. Однак, було направлено лише 27 квітня 2023 року, що є очевидним грубим порушенням. Зміст повідомлення Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 18 квітня 2023 року №71583513/3 свідчить, що виконавчий документ був повернутий ОСОБА_1 згідно п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, законні підстави для цього у заінтересованої особи 2 були відсутні. Доказів на підтвердження протилежного у заінтересованої особи 2 немає. Це свідчить про протиправність повідомлення від 18 квітня 2023 року №71583513/3, яким порушаються права скаржника на виконання судового рішення на завершальній стадії судового процесу.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити.   
В обґрунтування доводів апеляційної скарги стягувач вказує про те, що суд першої інстанції протиправно проігнорував подані ним докази на підтвердження факту порушення заінтересованою особою 2 встановлених абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» строків надіслання повідомлення від 18 квітня 2023 №71583513/3 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, що призвело до неправильного вирішення питання про відмову в задоволенні даних вимог скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 18 квітня 2023 року повідомленням старшого державного виконавця Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Дяченко А.О., на підставі   п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання, у зв`язку з тим, що згідно виконавчого документа боржник мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ).
Вказане повідомлення з метою направлення стягувачу було здано на пошту 27 квітня 2023 року.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи скаржником не доведено належними доказами неправомірність дій та бездіяльності державного виконавця щодо винесення оскаржуваного повідомлення, порушення строків направлення повідомлення, як і не доведено наявність підстав для скасування прийнятого державним виконавцем повідомлення.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
 Відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Як вбачається з матеріалів скарги, боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Голосіївського району міста Києва.
За таких обставин, державний виконавець, встановивши, що територія Голосіївського району м. Києва не відноситься до території, на яку поширюються повноваження Деснянського відділу Державної виконавчої служби, обґрунтовано повернув виконавчий документ стягувачу.
За приписами ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.  
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
З матеріалів справи вбачається, що повідомлення старшого державного виконавця Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Дяченко А.О. від   18 квітня 2023 року про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, було здано на пошту 27 квітня 2023 року, тобто, на дев`ятий день з моменту його винесення.
В той же час, за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.
Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).
При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.
Вказуючи на не правомірність дій державного виконавця в частині не вчасного направлення йому повідомлення про повернення виконавчого листа стягувачу, ОСОБА_1 не звернув уваги, що задоволення скарги в цій частині, за умови законності дій державного виконавця в частині винесення такого повідомлення,  не є ефективний способом захисту, оскільки ніяким чином не призводить до поновлення прав скаржника, які не були порушені винесенням такого повідомлення.
Обрання особою не ефективного способу захисту, який не призводить до поновлення прав  особи, яка звертається до суду є самостійною, достатньою підставою до відмови в задоволенні скарги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).
В даному випадку, звернувшись до відділення державної виконавчої служби, яке не уповноважене виконувати судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, ОСОБА_1 своїми діями фактично зробив неможливим виконання даного рішення на протязі певного часу, а саме до моменту його пред`явлення до виконання до належного органу ДВС.
За таких обставин, висновки суду в частині, що рішення державного виконавця було прийнято відповідно до закону, в межах його повноважень   і право заявника не було порушено, відповідають обставинам справи та ґрунтуються на наявних  у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою до залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повне судове рішення складено 11 березня 2024 року.
 
Головуючий                                                                      Фінагеєв В.О.
 
Судді                                                                                   Кашперська Т.Ц.
                                          
                                                                                              Яворський М.А.