ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 лютого 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/22850/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року (суддя Прудник С.В.) в справі № 160/22850/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія Екона» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія Екона» (далі — ТОВ «ТК Екона») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи попуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпровської митниці UA110050/2023/000289 та рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості №UA110000/2023/000037/2 від 24 липня 2023 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року позов задоволено, визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи попуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпровської митниці UA110050/2023/000289; визнано протиправним та скасоване рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості №UA110000/2023/000037/2 від 24 липня 2023 року; стягнуто на користь ТОВ «Торгова компанія Екона» за рахунок бюджетних Дніпровської митниці (код ЄДРПОУ 43971371) документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 4294,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000 грн. 
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позову, з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Апеляційна скарга містить виклад обставин прийняття рішень про коригування митної вартості та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які є предметом позову, та фактично повторює зміст відзиву на позовну заяву.
Доводи апелянта зводяться до неврахування судом першої інстанції, що подані декларантом для митного оформлення документи мали розбіжності, не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості, тому у відповідача виник обґрунтований сумнів у правильності визначення митної вартості декларантом, який став підставою для витребування додаткових документів та для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, адже декларантом не надано додатково витребуваних документів.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Торгова компанія Екона» як покупцем та SHANDONG ZHONGYUAN FOODS CO., LTD. (Китай) як продавцем укладено контракт поставки №16 від 09 грудня 2019 року, розділом 1 якого визначено, що продавець продає, а покупець купує імбир для суші в асортименті, вказаному в рахунках-інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту.
Товар поставляється партіями на умовах, узгоджених сторонами у цьому контракті та проформах-інвойсах, згідно з правилами Інкотермс 2010. У разі, якщо у проформах-інвойсах не погоджено умови постачання, товар поставляється на умовах FOB (Китайська Народна Республіка) згідно з правилами Інкотермс 2010.
Кількість та ціни партії товару погоджуються сторонами у проформах-інвойсах на кожне відвантаження товару, які є невід`ємною частиною контракту.
Додатковою угодою №6 від 03 січня 2022 року до контракту поставки №16 від 09 грудня 2019 року сторони домовились встановити такі ціни на товар з 03 січня 2022 року на весь маркетинговий рік: 4,7 доларів США/ящик (10 пакетів). Ціни діють до подальшого повідомлення з боку продавця.
Рахунком-проформою (proforma invoice) №ZY042305 від 17 лютого 2023 року до контракту поставки №16 від 09 грудня 2019 року сторони погодили постачання імбиру для суші рожевого 1,4 кг*10 пакетів/ящик у кількості 1650 ящиків загальною вартістю 7 755,00 доларів США із розрахунку 4,7 доларів США за ящик.
Також проформою-інвойсом №ZY042305 від 17 лютого 2023 року до контракту поставки №16 від 09 грудня 2019 року сторони погодили наступні умови поставки: 1. Пакування: 4 кг*10 пакет і в ящик. 2. Строк поставки: 1 *20 FCL імбир у для суші, дата відправки за погодженням сторін. 3. Порт навантаження та призначення: Порт Циндао, Китай в Україна. 4. Страхування: на розсуд покупця. 5. Умови оплати: банківським переказом 20% передплата перед початком виробництва. Оплата 80% впродовж 15 днів після надання копії коносаменту. Документи: проформа-інвойс, комерційний інвойс, пакувальний лист, коносамент, сертифікат аналізу, форма А, санітарний сертифікат, сертифікат якості, фіто санітарний сертифікат, комерційний інвойс, комерційна пропозиція, прайс лист, декларація виробника, експортна декларація.
На виконання умов контракту поставки №16 від 09 грудня 2019 року SHANDONG ZHONGYUAN FOODS CO., LTD. (Китай) поставило ТОВ «ТД Екона» імбир маринований для суші: SUSHI GINGER PINK, Grade D, рожевий, у первинній упаковці, 1 коробка*10 пласт.уп.*1,4 (+/-10%), загальною кількістю 1650 коробів загальною вартістю 7 755,00 доларів США.
Вартість товару позивачем сплачено в повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями в іноземній валюті №181 від 20 лютого 2023 року та №188 від 13 червня 2023 року.
З метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів отриманий товар задекларований ТОВ «ТД Екона» за електронною митною декларацією (ЕМД) №23UA110050003212U4 від 24 липня 2023 року до Дніпровської митниці (товар №1 у графі 31 ЕМД).
Митна вартість ввезеного на митну територію України товару позивачем заявлена відповідно за основним методом на рівні 10 863,99 доларів США (вартість товару згідно з контрактом 7 755,00 доларів США + вартість транспортних витрат до кордону з Україною 3 108,99 доларів США), відповідно до умов поставки, що еквівалентно сумі 113 691,38 грн по курсу 36,5686 грн.
Для підтвердження вартості товару позивачем надано митному органу документи: пакувальний лист (Packing list) ZY042305 від 25 квітня 2023 року; рахунок-проформа (Proforma invoice) ZY042305 від 17 лютого 2023 року; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) ZY042305 від 25 квітня 2023 року; мастерконосамент (Master bill of lading) 227109618 від 05 травня 2023 року; коносамент (Bill of lading) HS123042527 від 05 травня 2023 року; накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) 215103571-7 від 02 липня 2023 року; міжнародний санітарний сертифікат (Sanitary certificate) 223N43900000068002 від 28 квітня 2023 року; сертифікат про походження товару форми A (Certificate of origin form A (GSP)) G23MA3QN8J980046 від 04 травня 2023 року; платіжна інструкція, що стосується товару, 181 від 20 лютого 2023 року; платіжна інструкція, що стосується товару, 188 від 13 червня 2023 року; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг CLL148.1/23 від 03 липня 2023 року; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг CLL148/23 від 12 червня 2023 року; платіжна інструкція, що підтверджує оплату транспортно-експедиційних послуг, 9109 від 13 червня 2023 року; платіжна інструкція, що підтверджує оплату транспортно-експедиційних послуг, 9284 від 04 липня 2023 року; довідка про транспортні витрати CLL16600 від 04 липня 2023 року; заявка CLL16600 від 24 квітня 2023 року; розрахунок ціни (калькуляція) від 25 квітня 2023 року; додаткова угода 1 від 12 березня 2020 року до контракту поставки 16 від 09 грудня 2019 року; додаткова угода 6 від 03 січня 2022 року до контракту поставки 16 від 09 грудня 2019 року; додаткова угода 7 від 03 січня 2022 року до контракту поставки 16 від 09 грудня 2019 року; контракт поставки 6 від 09 грудня 2019 року; договір про надання послуг митного брокера 2 від 12 січня 2017 року; договір на транспортно-експедиторське обслуговування К-213/18 від 23 жовтня 2018 року; декларація виробника від 25 квітня 2023 року; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) 10200382 від 19 липня 2023 року; прайс-лист від 25 березня 2023 року; сертифікат аналізу від 25 квітня 2023 року; копія митної декларації країни відправлення 439020230000006989 від 02 травня 2023 року; митна декларація, за якою відмовлено у випуску товарів, 23UA110050003212U4 від 24 липня 2023 року.
Для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України позивачем до митного органу надано: рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг CLL148.1/23 від 03 липня 2023 року; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг CLL148/23 від 12 червня 2023 року; платіжна інструкція, що підтверджує оплату транспортно-експедиційних послуг, 9109 від 13 червня 2023 року; платіжна інструкція, що підтверджує оплату транспортно-експедиційних послуг, 9284 від 04 липня 2023 року; довідка про транспортні витрати CLL16600 від 04 липня 2023 року; заявка CLL16600 від 24 квітня 2023 року; договір на транспортно-експедиторське обслуговування К-213/18 від 23 жовтня 2018 року.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею направлено позивачу електронне повідомлення, у якому зазначено про встановлення, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, митницею додатково витребувані від позивача наступні документи: якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів (враховуючи зазначені розбіжності та невідповідності); за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезених товарів (враховуючи зазначені розбіжності та невідповідності);  транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (враховуючи зазначені розбіжності та невідповідності);  страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;  виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копія митної декларації країни відправлення (враховуючи зазначені розбіжності та невідповідності); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
У відповідь на запит митного органу 10 лютого 2023 року декларантом надано лист №10/02, в якому зазначено, що підприємство не має можливості надати додаткові документи у десятиденний термін.
24 липня 2023 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA110000/2023/000037/2, яким загальна митна вартість задекларованого товару №1 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості  2ґ) (за резервним методом) та ґрунтується на митних вартостях за ЕМД від 04 травня 2023 року №23UA100060409653U0, від 30 травня 2023 року №23UA100360505835U9 на рівні 0,89 дол.США/кг з урахуванням всіх складових.
Також відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи попуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпровської митниці UA110050/2023/000289.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з не доведення відповідачем належними та допустимими доказами наявності у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, та відповідно, не спростування правильності визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивної можливості застосування основного методу визначення митної вартості.  
Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що  ТОВ «ТК Екона» укладено з компанією Shandong Zhongyuan Foods Co., LTD (Китай) контракт №16 від 09 грудня 2019 року, умовами якого передбачена постачання на адресу позивача  товару - імбир для суші в асортименті, вказаному в рахунках-інвойсах. 
ТОВ «ТК Екона» 24 липня 2023 року подано до Дніпровської митниці ЕМД №23UA110050003212U4, в якій до митного оформлення, зокрема, заявлено  товар №1 - імбир маринований для суші: SUSHI GINGER PINK, Grade D, рожевий, у первинній упаковці, 1 коробка*10 пласт.уп.*1,4 (+/-10%), загальною кількістю 1650 коробів загальною вартістю 7 755,00 доларів США.
На підтвердження заявленої митної вартості декларантом до МД подані наступні документи: пакувальний лист (Packing list) ZY042305 від 25 квітня 2023 року; рахунок-проформа (Proforma invoice) ZY042305 від 17 лютого 2023 року; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) ZY042305 від 25 квітня 2023 року; мастерконосамент (Master bill of lading) 227109618 від 05 травня 2023 року; коносамент (Bill of lading) HS123042527 від 05 травня 2023 року; накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) 215103571-7 від 02 липня 2023 року; міжнародний санітарний сертифікат (Sanitary certificate) 223N43900000068002 від 28 квітня 2023 року; сертифікат про походження товару форми A (Certificate of origin form A (GSP)) G23MA3QN8J980046 від 04 травня 2023 року; платіжна інструкція, що стосується товару, 181 від 20 лютого 2023 року; платіжна інструкція, що стосується товару, 188 від 13 червня 2023 року; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг CLL148.1/23 від 03 липня 2023 року; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг CLL148/23 від 12 червня 2023 року; платіжна інструкція, що підтверджує оплату транспортно-експедиційних послуг, 9109 від 13 червня 2023 року; платіжна інструкція, що підтверджує оплату транспортно-експедиційних послуг, 9284 від 04 липня 2023 року; довідка про транспортні витрати CLL16600 від 04 липня 2023 року; заявка CLL16600 від 24 квітня 2023 року; розрахунок ціни (калькуляція) від 25 квітня 2023 року; додаткова угода 1 від 12 березня 2020 року до контракту поставки 16 від 09 грудня 2019 року; додаткова угода 6 від 03 січня 2022 року до контракту поставки 16 від 09 грудня 2019 року; додаткова угода 7 від 03 січня 2022 року до контракту поставки 16 від 09 грудня 2019 року; контракт поставки 6 від 09 грудня 2019 року; договір про надання послуг митного брокера 2 від 12 січня 2017 року; договір на транспортно-експедиторське обслуговування К-213/18 від 23 жовтня 2018 року; декларація виробника від 25 квітня 2023 року; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) 10200382 від 19 липня 2023 року; прайс-лист від 25 березня 2023 року; сертифікат аналізу від 25 квітня 2023 року; копія митної декларації країни відправлення 439020230000006989 від 02 травня 2023 року.
Митна вартість товару декларантом визначена на основним методом визначення митної вартості – за ціною договору (контракту) відповідно до  статті 58 Митного кодексу України.
Митним органом надіслано позивачеві повідомлення, в якому запропоновано подати додаткові документи щодо підтвердження митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України:  якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів (враховуючи зазначені розбіжності та невідповідності); за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезених товарів (враховуючи зазначені розбіжності та невідповідності);  транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (враховуючи зазначені розбіжності та невідповідності);  страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;  виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копія митної декларації країни відправлення (враховуючи зазначені розбіжності та невідповідності); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Декларантом повідомлено митний орган про не надання витребуваних документів
Дніпровською митницею 24 липня 2023 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2023/000037/2, яким митну вартість товару визначено за другорядним методом визначення митної вартості (резервним методом), при цьому застосовано джерело інформації – від 04 травня 2023 року №23UA100060409653U0, від 30 травня 2023 року №23UA100360505835U9 на рівні 0,89 дол.США/кг.
Також відповідачем видана позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи попуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпровської митниці UA110050/2023/000289.
Спірним є питання наявності правових підстав для коригування заявленої позивачем митної вартості за основним методом визначення митної вартості та застосування митним органом другорядного методу.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої  статті 49 Митного кодексу України (далі – МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Як встановлено статтею 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;
2) подавати митному органу  достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Декларація митної вартості подається у разі:
1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;
2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;
3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.
Згідно з частинами восьмою – дев`ятою  цієї статті у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.
Статтею 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу  документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо митний орган  має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:
1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;
2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;
3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом  шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний  орган  визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Митний орган  під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:
1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;
4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:
у разі визнання митним органом  заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу  про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу  про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному  органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
Згідно з частиною шостою  цієї статті митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Як зазначено вище, підставою для коригування митної вартості товару є встановлення в ході здійснення митного контролю наявності розбіжностей в поданих для митного оформлення документах, які, на думку відповідача, унеможливлюють перевірку числового значення митної вартості імпортованого товару. 
Судом встановлено, що декларантом  для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару подані документи, передбачені частиною другою    статті 53 МК України.
При перевірці правильності визначення митної вартості товару Дніпровською митницею встановлено, що документи, які надані для митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.
Виходячи з рішення про коригування митної вартості  та доводів, викладених в апеляційній скарзі, документи, подані згідно з частиною другою статті МК України, містять розбіжності, що впливають на правильність визначення митної вартості, а саме:
1) відповідно до пункту 3 контракту  інвойс має містити посилання на проформу-інвойс та контракт, але рахунок від 25 квітня 2023 року ZY042305 посилання на проформу-інвойс не містить;
2) не надано до митного оформлення страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, хоча відповідно до рахунку-проформи від 17 лютого 2023 року ZY042305 обов`язок страхування покладено на продавця;
3) не надано до митного оформлення сертифікату якості та прайс-листа, хоча це передбачено умовами контракту;
4) не надано до митного оформлення інвойсів, на які є посилання в платіжній інструкції від 20 лютого 2023 року № 181, що унеможливлює обчислення ціни товару;
5) відповідно до розрахунку вартості від 25 квітня 2023 року у вартість товару включено лише вартість транспортування до порту, проте цей розрахунок не містить вартість навантаження на транспорт перевізника, який за контрактом покладається на продавця;
6) не надано договір від 23 жовтня 2018 року № KL-280/18, який зазначений у заявці від 24 квітня 2023 року CLL16600, тоді як рахунки щодо транспортних витрат містять посилання на договір від 23 жовтня 2018 року KL-213/18;
7) відсутні відомості щодо вартості послуг з автодоставки за маршрутом Новомосковськ-Дніпро, суми, наведені у рахунках, не співпадають із сумами, зазначеними у заявці, рахунок щодо вартості послуг автодоставки за цим маршрутом не надано;
8) відсутні відомості у заявці щодо послуг з навантаження, розвантаження, перевантаження та обробку вантажу в порту прибуття Гданськ, але ці послуги є складовою митної вартості;
9) оплату транспортних послуг здійснено з порушенням встановлених у рахунках строків, що може передбачати додаткові санкції та штрафи, умови оплати, зазначені у заявах та рахунках, не кореспондуються, тому витрати на транспортування в розмірі 113 691,38 грн. не підтверджені документально;
10) з аналізу інтернет-ресурсів встановлено, що вартість аналогічного товару на території України складає близько 150 грн/кг, а позивачем задекларована вартість 17,20 грн/кг, також наявна інформація щодо митного оформлення аналогічного товару за ціною 0,89 долСША/кг.
Суд звертає увагу, що судом першої інстанції надана належна оцінка зазначеним у рішенні про коригування митної вартості підставам, за якими митний орган вважав не підтвердженою заявлену декларантом митну вартість, а апелянтом висновки суду першої інстанції не спростовуються.
Разом з тим, оскільки ці обставини є доводами апелянта, суд має надати оцінку таким доводам.
Стосовно зазначення про відсутність у рахунку від 25 квітня 2023 року ZY042305 посилання на проформу-інвойс суд зазначає, що відсутність у рахунку посилання на проформу-інвойсу не впливає на числові значення складових митної вартості, як вірно вказав суд першої інстанції, рахунок містить посилання на реквізити контракту, а присвоєння єдиного номеру всім документам, які стосуються постачання конкретної партії товару, дає можливість ідентифікувати цей документ із поставкою конкретної партії товару.
Відповідач також зазначає про не надання до митного оформлення страхових документів, документів, що містять відомості про вартість страхування, відсутність у розрахунку вартості товару від 25 квітня 2023 року вартості навантаження та транспорт перевізника.
Як зазначено вище, постачання товару здійснювалось на умовах FOB згідно з Інкотермс 2010.
Відповідно до Інкотермс 2010 (Правила ICC для використання торгівельних термінів в національній та міжнародній торгівлі)  термін FOB (Free on Board)  «Вільно на борту» означає, що продавець вважається тим, хто виконав своє зобов`язання по поставці, з моменту переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту покупець має нести усі витрати і ризики загибелі або пошкодження товару. За умовами FOB на покупця покладаються обов`язки з очищення товару від мит ??для його експорту. Даний термін може застосовуватися лише при перевезенні товару морським або внутрішнім водним транспортом. 
Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
Таким чином складовими митної вартості товару є інвойсна вартість товару та вартість перевезення (фрахту) товару в порт призначення (до кордону України). 
Умови поставки FOB не вимагають обов`язкового страхування товару, а факт відсутності страхування цієї партії товару підтверджується довідкою про транспортні витрати CLL16600 від 04 липня 2023, в якій зазначено: «Вантаж страхуванню не підлягав.».
З аналогічних підстав суд відхиляє посилання митного органу на відсутність у розрахунку вартості товару від 25 квітня 2023 року вартості навантаження та транспорт перевізника, оскільки за умовами поставки  FOB контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе, зокрема, вартість доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна.
Крім того, абзацами 5 та 7 розділу 4 контракту №16 від 09 грудня 2019 року передбачено, що обов`язки щодо завантаження товару на транспорт перевізника покладається на продавця. 
Щодо доводу про не надання до митного оформлення сертифікату якості та прайс-листа, хоча це передбачено умовами контракту, суд зазначає, що до митного оформлення для підтвердження якості товару надано комерційну пропозицію, прайс-лист та інші документи, що підтверджено змістом графи 44 ЕМД, тому ці доводи є безпідставними. 
Крім того, суд звертає увагу на відсутність з боку митного органу обґрунтування, яким чином документи, які підтверджують якість товару, впливають на числові значення митної вартості.
Митницею вказано, що для підтвердження митної вартості декларантом надано платіжні інструкції від 20 лютого 2023 року №181 на суму 4 653 дол.США та від 13 червня 2023 року №186 на суму 6 204 дол.США, загальна сума за рахунком-проформою від 17 лютого 2023 року №ZY042305 складає 7 755 дол.США. Платіжна інструкція від 20 лютого 2023 року №181 містить посилання, в тому числі, на інвойси від 17 лютого 2023 року №№ZY042304, ZY042306, які до митного контролю не надавались, зазначене унеможливлює обчислення ціни задекларованого товару, що сплачена.
Судом першої інстанції правильно зазначено, що за інвойсами від 17 лютого 2023 року №№ZY042304, ZY042306 відбувалась одна з декількох поставок аналогічного товару за контрактом.
Пунктом 5 рахунку проформи-інвойсу (proforma invoice) №ZY042305 від 17 лютого 2023 року визначено такі умови оплати: банківським переказом 20% передплата перед початком виробництва, оплата 80% впродовж 15 днів після надання копії коносаменту.
На виконання умов контракту №16, яким передбачена попередня оплата (20% від загальної вартості поставки), позивач здійснив передплату по різним поставкам товару, що підтверджується платіжним дорученням від 20 лютого 2023 року №181 на суму 4 653 дол.США, тому у платіжному дорученні №181 від 20 лютого 2023 року сума оплати дорівнює 4 653,00 доларів США, який складається з трьох передплат (1 551,00 доларів США х 3 = 4 653,00 доларів США) по трьом різним поставкам товару в рамках вказаного контракту.
При цьому ці обставини не впливають на можливість ідентифікації та визначення приналежності здійсненої оплати до будь-яких інших договорів.
Не надання договору від 23 жовтня 2018 року № KL-280/18, який зазначений у заявці від 24 квітня 2023 року CLL16600, тоді як рахунки щодо транспортних витрат містять посилання на договір від 23 жовтня 2018 року KL-213/18, є технічною помилкою через наявність у позивача з ТОВ «Керріленд Логістикс» двох договорів на транспортно-експедиційне обслуговування.
Документи, надані до митного оформлення на підтвердження транспортування товару, у своїй сукупності надають можливість їх ідентифікувати, оцінити їх обсяг та вартість, порядок та умови надання, вказані у цих документах дані кореспондуються між собою, а допущена помилка у номері договору не впливає на вартість транспортних послуг та, відповідно, на числові значення транспортної складової митної вартості товару.
Наступним доводом митного органу є відсутність відомостей щодо вартості послуг з автодоставки за маршрутом Новомосковськ-Дніпро, суми, наведені у рахунках, не співпадають із сумами, зазначеними у заявці, рахунок щодо вартості послуг автодоставки за цим маршрутом не надано.
З цього питання суд зазначає, що ТОВ «Керріленд Логістикс» надало позивачу послуги з перевезення товару на загальну вартість 178 340,00 грн, до яких увійшли наступні послуги: 1) відшкодування витрат на морський фрахт QINGDAO - GDANSK на користь лінійного агента, експедиторська винагорода, на суму 49 950,00 грн; 2) відшкодування витрат на транспортно-експедиторське обслуговування за межами території України на суму розміром 10 831,38 грн; 3) відшкодування витрат на міжнародне перевезення за маршрутом: м. Гданськ (Польща)- м. Мостиська за єдиним перевізним документом на суму розміром 52 910,00 грн; 4) відшкодування витрат на міжнародне перевезення за маршрутом: м. Мостиська -м. Новомосковськ за єдиним перевізним документом на суму розміром 52 910,00 грн; 5) експедиторська винагорода на території України на суму 2 488,62 грн.; 6) відшкодування витрат на автоперевезення за маршрутом м. Новомосковськ, вул. Північна, 1-а - м. Дніпро, вул. Краснопільська, 27, 40-фут. конт., експедиторська винагорода на суму  9 250,00 грн.
До митної вартості товару увійшла вартість транспортних послуг: 1) відшкодування витрат на морський фрахт QINGDAO - GDANSK на користь лінійного агента, експедиторська винагорода на суму 49 950,00 грн; 2) відшкодування витрат на транспортно-експедиторське обслуговування за межами території України на суму 10 831,38 грн; 3) відшкодування витрат на міжнародне перевезення за маршрутом м. Гданськ (Польща) — м. Мостиська за єдиним перевізним документом на суму 52 910,00 грн.; загальний розмір транспортно-експедиторських послуг, яка увійшла до митної вартості товару, склала 113 691,38 грн. 
Відповідно до частини одинадцятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню, зокрема витрати на транспортування після ввезення (пункт 2).
Відтак, вартість послуг з автодоставки за маршрутом Новомосковськ-Дніпро (тобто після ввезення товару) у будь-якому випадку не включаються до митної вартості, тому відсутність відомостей про вартість таких послуг жодним чином не впливає та транспортну складову митної вартості.
Щодо відсутності відомостей у заявці щодо послуг з навантаження, розвантаження, перевантаження та обробку вантажу в порту прибуття Гданськ, але ці послуги є складовою митної вартості, суд зазначає,  що в рахунках від 03 липня 2023 року №CLL148.1/23, від 12 червня 2023 року №CLL148/23 зазначена вартість послуг на транспортно-експедиторське обслуговування за межами території України в розмірі 10 831,38 грн, яка включена до рахунку від 03 липня 2023 року №CLL148.1/23 окремим пунктом №1, а виокремлення у рахунках конкретних дій, про які зазначає відповідач, не передбачено законодавством. 
Апелянт також вказує, що оплату транспортних послуг здійснено з порушенням встановлених у рахунках строків, що може передбачати додаткові санкції та штрафи, умови оплати, зазначені у заявах та рахунках, не кореспондуються, тому витрати на транспортування в розмірі 113 691,38 грн. не підтверджені документально, проте такі доводи є безпідставними, оскільки будь-які штрафні санкції за порушення умов цивільно-правових договорів не впливають на митну вартість товару, застосування таких санкцій не призведе до збільшення митної вартості.
Стосовно не надання до митного оформлення  товаросупровідного документу MRN 23PL322080NS5ZPEN9, який зазначений у графі 24 залізничної накладної від 02 липня 2023 року №215103571-7, суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що не надання електронної транзитної декларації (MRN), яка складалась виключно під час транзиту товару залізничним транспортом по території Польщі, жодним чином не впливає на правомірність визначення митної вартості, зокрема, транспортної складової, оскільки  носить тимчасовий обліковий характер на території держави, по якій відбувається транзитне перевезення.
Останній довід митниці, який слугував підставою для коригування митної вартості, який полягає у тому, що з аналізу інтернет-ресурсів встановлено, що вартість аналогічного товару на території України складає близько 150 грн/кг, а позивачем задекларована вартість 17,20 грн/кг, також наявна інформація щодо митного оформлення аналогічного товару за ціною 0,89 долСША/кг, обґрунтовано відхилений судом першої інстанції, адже є безпідставним. При цьому здійснюючи таке порівняння, митний орган не врахував, що вартість аналогічного товару на території України формується після здійснення митного очищення товару (у разі імпорту), тобто вартість товару для цілей імпорту та вартість на території України є неспівставною. 
Відповідачем не надано доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності зазначеної у них  інформації щодо складових митної вартості товару.
Подані декларантом до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, що була сплачена за товар. 
Верховним Судом у постанові від 23 липня 2019 року в справі № 1140/3242/18 зазначено,  що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Враховуючи приведені обставини,  суд визнає  необґрунтованими доводи відповідача  про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості.
Також апелянтом зазначається про не надання декларантом усіх додатково витребуваних документів.
Суд з цього приводу також погоджується із висновком суду першої інстанції,  що хоча митний орган і має повноваження витребувати додаткові документи, але такі повноваження, відповідно до статті 53 МК України обумовлені необхідністю перевірки правильності визначення митної вартості, тобто митний орган може витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. 
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
В цьому випадку декларантом надано до митного оформлення документи, які дозволяли ідентифікувати поставлений товар, а також дозволяли обчислити та перевірити митну вартість, заявлену декларантом, тому є цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що сам факт не подання декларантом додаткових документів не міг бути підставою для відмови в митному оформленні товару, з урахуванням того, що митним органом не  обґрунтовано, яким чином додатково витребувані документи могли б вплинути на митну вартість товару.
Суд вказує, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за основним методом, не є достатньою підставою для  застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Такий висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 11 вересня 2012 року (реєстраційний № 26347525 в Єдиному державному реєстрі судових рішень), а також  в постанові від 31 березня 2015 року в справі № 21-53а15, відповідно до якого  митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені  статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за основним методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Суд зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів відповідач  повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, оскільки позивачем  при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, а також що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості. 
10 квітня 2008 року Верховною Радою України шляхом прийняття Закону України № 250-VI ратифіковано Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася до Угоди про СОТ, чим держава взяла на себе зобов`язання, серед іншого, дотримуватися положень Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994). 
Відповідно до статті VII п. 2. (a) Генеральної угоди по тарифам и торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках. 
Пунктом 2(b) статті VII ГААТ 1947 встановлено, що від "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.
Суд не піддає сумніву право митного органу  контролювати митну вартість, заявлену декларантом, але такий контроль повинен здійснюватися в межах повноважень, наданих діючим законодавством. При цьому враховується, що статтею 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року визначено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як обмежуюче або таким, що ставить під сумнів право податкових адміністрацій переконуватися у правдивості або точності будь якої заяви, документу або декларації, що надаються для цілей митної оцінки.
Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару, митниця виходила з  наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.  
Статтею 57 МК України встановлені методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до частини першої якої визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Згідно з частиною другою статті 57 МК основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Частинами третьою – п`ятою цієї статті передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями  статей 59  і  60  цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями  статей 59  і  60  цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до  статті 62  цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до  статті 63  цього Кодексу.
За приписами статті 64 МК України, яка регулює питання застосування резервного методу, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у  статтях 58-63  цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями  Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень  статті 63  цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.
У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.
Оцінюючи правомірність застосування митним органом другорядного методу визначення митної вартості (резервного методу, метод 2-ґ), суд зазначає, що визначення митної вартості відповідачем за другорядним методом 2-ґ за митною декларацією, зазначеною у рішенні про коригування митної вартості (від 04 травня 2023 року №23UA100060409653U0, від 30 травня 2023 року №23UA100360505835U9), є безпідставним, оскільки у оскарженому  рішенні не наведено мотивів  щодо того, що товари за приведеними митними деклараціями та митною декларацією, поданою позивачем, мають однакові характеристики, зокрема, не зазначено постачальників, умови поставки за вказаними деклараціями та характер контрактів (прямий чи посередницький), які впливають на числові значення митної вартості товарів, а оспорюване рішення містить лише посилання на те, що митна вартість товарів, визначена митницею згідно з положеннями  ст. 64 МК  України,  ґрунтується на митній вартості іншого митного оформлення.
Суд зазначає, що  відповідачем не доведено, що при коригуванні митної вартості застосована митна вартість товарів, який має однакові характеристики, умови поставки є схожими, відповідно, така митна вартість є співставною із митною вартість спірних товарів та може бути застосована при коригуванні митної вартості оцінюваних товарів.
На підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає частині другій статті 53 МК України, з урахуванням умов поставки товару, відповідач мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у  статті 58 МК України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідності витребовування додаткових документів.
Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а встановлені судом обставини свідчать про надання позивачем достатнього обсягу документів, необхідних для визначення митної вартості за основним методом. При цьому відповідачем не доведено обґрунтованість виникнення сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару за ціною договору.
Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним  методом визначення його митної вартості.
Відповідачем не спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об`єктивну можливість і спроможність  визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у  статті  58 МК України.
Відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування основного методу, не спростовані відповідачем. 
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року в справі № 160/22850/23 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року в справі № 160/22850/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія Екона» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 28 лютого 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 28 лютого 2024 року.

             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко