УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 березня 2024 року
м. Київ
справа № 740/2525/21
провадження № 51-7776 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого             ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року щодо нього,
встановив:
За вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 лютого 2022 року  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим та засуджено за пунктом 6 частини 2 статті 115 і частиною 3 статті 15 і частиною 3 статті 289 КК із застосуванням статті 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна.
Також, цим вироком  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винуватим та засуджено за частиною 3 статті 27 і частиною 3 статті 15 і частиною 3 статті 289 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано винуватим та засуджено за частиною 3 статті 15 і частиною 3 статті 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_12 - задоволено частково, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 лютого 2022 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 змінено. 
Постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим за пунктом 6 частини 2 статті 115, частиною 3 статті 15 і частиною 3 статті 289 КК із застосуванням статей 69, 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна, крім житла.
Постановлено вважати ОСОБА_6 засудженим за частиною 3 статті 15 і       частиною 3 статті 289 КК із застосуванням статті 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна.
Постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим за частиною 3 статті 27 і           частиною 3 статті 15  і частиною 3 статті 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років без конфіскації майна.
В іншій частині вирок залишено без зміни.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою на вказану ухвалу апеляційного суду. Крім того, засуджений у касаційній скарзі просить поновити йому строк на касаційне оскарження судового рішення.
Перевіривши клопотання засудженого про поновлення строку на касаційне оскарження, доводи, викладені в ньому, щодо поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала на таких підставах.
Відповідно до вимог частини 2 статті 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Зі змісту частини 1 статті 117 КПК вбачається, що строк касаційного оскарження поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Зі змісту клопотання вбачається, що засуджений на обґрунтування поважності причин пропущення строку на касаційне оскарження посилається на те, що йому чинились перешкоди в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, зокрема, він закінчив ознайомлюватись лише 19 лютого 2024 року, а його захисник не зміг надати відповідну правову допомогу через хворобу сина.
Такі підстави засуджений вважає належними для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.
Разом з тим, клопотання засудженого про поновлення строку на касаційне оскарження не містить обґрунтованих підстав для поновлення цього строку.
Так, відповідно до інформації, наданою установою, в якій засуджений відбуває покарання, засуджений ОСОБА_4 20 жовтня 2023 року отримав копію ухвали Чернігівського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року і, відповідно, строк на касаційне оскарження закінчився 22 січня 2024 року. Отже, касаційна скарга засудженого, яка направлена до касаційного суду 22 лютого 2024 року, при цьому, помилково датована останнім 20 березня 2024 року, подана поза межами трьохмісячного строку на касаційне оскарження судових рішень.
Разом з тим, посилання ОСОБА_4 на те, що йому чинились перешкоди в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, зокрема, він закінчив ознайомлюватись лише 19 лютого 2024 року, а його захисник не зміг надати відповідну правову допомогу через хворобу сина, жодним чином не підтверджено та не є такими обставинами, які були непереборними та могли б перешкодили йому подати касаційну скаргу у визначений законом строк.
Одночасно, Суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Таким чином, касаційна скарга засудженого не містить переконливих доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження, а тому вимога касаційної скарги про поновлення цього строку не підлягає задоволенню.
За таких обставин, відповідно до пункту 3 частини 3 статті 429 КПК Суд вважає, що касаційну скаргу засудженого слід повернути у зв`язку з її поданням після закінчення строку касаційного оскарження та відсутністю підстав для його поновлення.
На підставі наведеного, керуючись пунктом 3 частиною 3 статті 429 КПК, Суд
постановив:
Відмовити засудженому  ОСОБА_4  в поновленні строку на касаційне оскарження судового рішення.
Повернути засудженому  ОСОБА_4  касаційну скаргуна ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року щодо нього з усіма доданими до неї матеріалами.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                              ОСОБА_3