Номер провадження: 33/813/722/24
Номер справи місцевого суду: 509/6875/23 
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д. М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря Малюти Ю.С., 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 січня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №477261, 04.10.2023 о 10:45 год., водій ОСОБА_1 в Одеській області, с. Сухий Лиман, керував автомобілем марки «Мерседес Бенс Віто», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» та в закладі охорони здоров`я водій відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто з нього на користь держави судовий збір у розмірі 605,60грн.
Не погодившись з наведеною постановою суду, 26 січня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на її незаконність просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 січня 2024, скасувати вказану постанову та провадження у справі закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права без повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, у зв`язку із чим підлягає скасуванню. Зокрема ОСОБА_1  зазначає, що при складанні адміністративних матеріалів було порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 №1452/735 в частині дотримання порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів та Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 №1395 в частині направлення водія транспортного засобу для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу. 
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду. 
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З матеріалів справи вбачається, що постанова суду винесена 17 січня 2024 року, апеляційну скаргу подано  ОСОБА_1 26 січня 2024 року, що вбачається з накладної кур`єрської служби доставки (а.с. 50). 
Отже, з урахуванням наведеного та враховуючи те, що апеляційну скаргу подано  ОСОБА_1 в строк, передбачений КУпАП, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судом не розглядалось, оскільки такий строк не пропущено.
В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 05.03.2024, з`явився  ОСОБА_1 . 
Заслухавши суддю доповідача, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №477261 від 04 жовтня 2023 року (а.с. 2);
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.10.2023 (а.с. 3);
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 6);
-відеоматеріалами, долученими до протоколу (а.с. 10). 
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вимогам ст.ст.245,252,280 КУпАП.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При цьому, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
       Слід зазначити, що у апеляційній скарзі ОСОБА_1 жодних доводів на спростування висновків суду першої інстанції не зазначено. Натомість більша її частина складється лише з переліку нормативно - правових актів та жодних доводів, не дослідженних судом доказів, якими б спростовувались висновки суду 1-ї інстанції, та які не були предметом перевірки під час судового розгляду, скаржником не зазначено. 
Фактично лише єдиним доводом апеляційної скарги  ОСОБА_1  є те, що при складанні адміністративних матеріалів було порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 №1452/735 в частині дотримання порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів та Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 №1395 в частині направлення водія транспортного засобу для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу. 
Однак, при цьому, в якій саме частині вищевказаних Інструкцій було порушено норми, скаржником не зазначено. 
Згідно п.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Таким чином, за наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, постанова судді місцевого суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 січня 2024 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя 
Одеського апеляційного суду                                         Є.С. Сєвєрова