УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №283/2322/19 Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О. 
Категорія 68 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,   
                                 суддів: Коломієць О.С., Борисюка Р.М.,
за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г., 
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
цивільну справу №283/2322/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 28 серпня 2023 року, яке ухвалено під головуванням судді Тимошенка А.О. у м.Малині,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з первісним позовом до ОСОБА_2 . Просила: визнати за нею право власності на частку житлового будинку АДРЕСА_1 ; здійснити поділ вищевказаного житлового будинку, який є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; визнати спільним майном подружжя скутер марки «KEEWAY», моделі ARN-150, д.н.з.  НОМЕР_1 та стягнути з  ОСОБА_2  на її користь  частину вартості скутера в розмірі 7 500 грн; у порядку поділу майна виділити їй наступні речі: шафу-купе вартістю 2 700 грн; ліжко двоспальне з матрацом (2 шт.) за ціною 2 000 грн за штуку, загальною вартістю 4 000 грн; кухонний гарнітур вартістю 4 000 грн; шафу для верхнього одягу світлу вартістю 1 000 грн; стілець офісний червоний вартістю 480 грн; м`який куточок, що складається з дивану та двох крісел, вартістю 2 000 грн; комод темний вартістю 380 грн; шафу для книжок «Глобус» вартістю 1 200 грн; плиту газову марки "HANSA" вартістю 2 600 грн; пральну машину марки "LG" вартістю 2 600 грн; холодильник марки "SNAIGE" вартістю 2 700 грн; стіл кухонний овальний вартістю 300 грн, а всього разом речей на суму 23 960 грн. У порядку поділу спільного майна подружжя виділити ОСОБА_2 наступні речі: шафу-купе вартістю 2 700 грн; тренажер марки "Орбітрек" вартістю 2 000 грн; спальний гарнітур, що складається з ліжка з матрацом, шафи-купе, комода та трюмо, вартістю 6 000 грн; шафу для верхнього одягу темну вартістю 1 000 грн; стілець офісний сірий вартістю 480 грн; шкільний гарнітур, що складається з шафи для книжок, поличок 2 шт. та письмового столу вартістю 2 400 грн; комод світлий вартістю 600 грн, стіл письмовий кутовий без тумби вартістю 600 грн; стіл столовий дерев`яний вартістю 850 грн; м`який куточок кухонний вартістю 1 200 грн; телевізор марки "SONY" вартістю 1 000 грн; телевізор марки "SAMSUNG" вартістю 5 000 грн; DVD програвач (2 шт.) за ціною 1 000 грн за штуку загальною вартістю 2 000 грн; фотоапарат марки "SONY" вартістю 1 200 грн; ноутбук марки "HP" вартістю 3 100 грн; мікрохвильову піч марки "SAMSUNG" вартістю 1 135 грн; хлібопічку марки "MOULINEX" вартістю 1 500 грн; тюнер (2 шт.) за ціною 250 грн за штуку загальною вартістю 500 грн; а всього разом речей на суму 33 265 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію різниці вартості майна в розмірі 9 305 грн.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 12 травня 2001 року між нею та  ОСОБА_2  був укладений шлюб. За час проживання у шлюбі за спільні кошти ними побудований житловий будинок  АДРЕСА_1 , придбаний транспортний засіб - скутер марки «KEEWAY» та набуте вищеперелічене рухоме майно. Майно належить їм на праві спільної сумісної власності, але після розлучення вони не можуть порозумітися щодо його поділу.

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. З урахуванням заяви про зміну зустрічного позову просив: провести поділ та виділити йому в натурі частину житлового будинку АДРЕСА_1 та всі господарські будівлі (хлів, гараж, літню кухню), що знаходяться за цією адресою; визнати за ним право власності на виділену в натурі частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на всі господарські будівлі (хлів, гараж, літню кухню), що знаходяться за цією адресою; провести поділ та виділити в натурі, ОСОБА_1 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на виділену в натурі 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; у порядку поділу майна подружжя виділити йому наступне майно: скутер марки «KEEWAY», модель ARN-150, д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 6 106 грн із компенсацією ОСОБА_1 3 053 грн його вартості та обручку золоту (велику) вартістю 9 000 грн; визнати за ним право власності на скутер марки «KEEWAY», модель ARN-150, д.н.з. НОМЕР_2 та на обручку золоту (велику) вартістю 9 000 грн. У порядку поділу майна виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на наступне майно: легковий автомобіль марки «ФОРД», модель «FUSION», рік випуску 2009, номер кузова НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , вартістю 10 000 доларів США з компенсацією йому частини вартості автомобіля; цифрове фортепіано «CASIO», модель СДР-100, вартістю 4 300 грн; стійку клавішну до фортепіано «CASIO» вартістю 250 грн; велосипед гірський «ARDIS», білого кольору з алюмінієвою рамою, вартістю 4 488 грн; смартфон «Motorola Moto М» (ХТ1662), 32 Gb Gold, серійний номер (ІМЕІ): НОМЕР_6 вартістю 5 190 грн; мобільний телефон «Apple iPhone 6S 64 gb Space Gray», серійний номер (ІМЕІ): НОМЕР_7 , вартістю 6 899 грн; навушники акустичні безпровідні марки «Havit HV-H2575BT» дві пари (чорні і сірі), кожна пара вартістю 600 грн, а разом 1 200 грн; мобільний телефон «MEIZU М5 NOTE», 32GB Grey (міжнародна версія), серійний номер (ІМЕІ): НОМЕР_8 , вартістю 3 137 грн; ноутбук марки «НР» модель Pro Book 655 G3 (1GE52UT) вартістю 14 639 грн; стягнути з ОСОБА_1 на його користь 1/2 вартості легкового автомобіля марки «ФОРД», модель «FUSION», білого кольору, рік випуску 2009, номер кузова НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , остаточний розмір якої буде визначений на підставі авто-товарознавчої експертизи та грошову компенсацію різниці вартості майна в розмірі 24 997 грн.
Зустрічні позовні вимоги обґрунтовував тим, що не погоджується з запропонованим варіантом поділу спільного майна подружжя. Дійсно під час подружнього життя був побудований житловий будинок, але будівництво вказаного житлового будинку та господарських споруд було розпочате у 1995 році його батьками. На час їх одруження на земельній ділянці вже були побудовані гараж із літньою кухнею та фундамент для майбутнього будинку, проведено лінію електропередач, підключений лічильник електроенергії, прокладена телефонна лінія та встановлений телефон, викопана криниця, побудований надвірний туалет із цегли, збудований дерев`яний сарай та огорожа на металевих стовпах. Із самого початку їх подружнього життя ОСОБА_1 приховувала від нього дійсний розмір своєї заробітної плати та не цікавилася будівництвом житлового будинку. Наполягає на тому, щоб за ним, окрім частки житлового будинку, були залишені всі господарські будівлі (гараж із літньою кухнею та хлів) без їх поділу, а криницю слід залишити у спільному користуванні сторін. Також за час шлюбу вони придбали скутер марки «KEEWAY» та легковий автомобіль «ФОРД», модель «FUSION», білого кольору, 2009 року випуску, про який позивач у своєму позові змовчала.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 13 березня 202 року зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 28 серпня 2023 року первісний позов та зустрічний позов задоволені частково. Поділений в натурі житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 за другим варіантом висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 27 серпня 2021 року №349/08-2021. Виділено у приватну власність ОСОБА_1 у житловому будинку (літ. «А»): коридор 1-1 площею 15,30 м2 вартістю 70 586 грн, котельню 1-2 площею 3,00 м2 вартістю 13 840 грн, кладову 1-6 площею 8,80 м2 вартістю 40 599 грн, ванну 1-7 площею 5,40 м2 вартістю 24 913 грн, кімнату 1-1 (мансардний поверх) площею 22,60 м2 вартістю 64 887 грн, кімнату 1-2 (мансардний поверх) площею 20,50 м2 вартістю 58 858 грн; а також частину огорожі вартістю 44 078 грн, гараж (літ. «Г») вартістю 53 696 грн, туалет (літ. «Т») вартістю 10 119 грн, криницю (літ. «Т») вартістю 3 165 грн, всього на загальну суму 384 741 грн, що складає 48/100 ідеальних частин згідно з варіантом поділу. Виділено у приватну власність ОСОБА_2 у житловому будинку (літ. «А»): кухню 1-3 площею 12,60 м2 вартістю 58 130 грн, кімнату 1-4 площею 22,90 м2 вартістю 105 649 грн, кімнату 1-5 площею 20,60 м2 вартістю 95 038 грн; а також частину огорожі вартістю 44 078 грн, сарай (літ.«Б») вартістю 31 785 грн, літню кухню (літ. «Д») вартістю 73 839 грн, сіни (літ.«д») вартістю 7 940 грн, всього на загальну суму 416 459 грн, що складає 52/100 ідеальних частин згідно з варіантом поділу. За відхилення від ідеальних часток співвласників у домоволодінні стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 15 859 грн. Зобов`язано  ОСОБА_1 для забезпечення ізольованого користування приміщеннями провести наступні ремонтно-будівельні роботи: між коридором №1-1 (площею 15,30 м2) та кімнатою №1-4 (площею 22,90 м2), коридором №1-1 (площею 15,30 м2) та кімнатою №1-5 (площею 20,60 м2), коридором №1-1 (площею 15,30 м2) та кухнею №1-3 (площею 12,60 м2) демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу; на горищі передбачити заходи щодо облаштування в об?ємно-планувальному рішенні приміщення для забезпечення доступу із першого поверху до приміщень №1-1 (площею 22,6о м2) та №1-2 (площею 20,50 м2) (фактично виконано). Зобов`язано  ОСОБА_2 для забезпечення ізольованого користування приміщеннями провести наступні ремонтно-будівельні роботи: в кімнаті №1-4 (площею 22,90 м2) демонтувати віконний блок у зовнішній стіні тильного фасаду житлового будинку (літ. «А») з подальшим пробиванням дверного прорізу та влаштуванням зовнішнього дверного блоку із штукатуренням укосів; між кімнатою №1-5 (площею 20,60 м2) та кімнатою №1-4 (площею 22,90 м2), кімнатою №1-4 (площею 22,90 м2) та кухнею №1-3 (площею 12,60 м2) пробити новий дверний проріз із подальшим влаштуванням внутрішнього дверного блоку із штукатуренням укосів; до стіни тильного фасаду житлового будинку (приміщення кімнати №1-4 (площею 22,90 м2)) здійснити добудову ганку; влаштувати нову перегородку з дверним прорізом, яка розділить кімнату №1-4 (площею 22,90 м2) в частках: 17/100 та 83/100, із відповідним функціональним призначенням: санвузол та тамбур, передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з житлової кімнати на санвузол (влаштування систем вентиляції, каналізації, водопостачання тощо). Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 провести штукатурення зі сторони виділених їм приміщень, закладених дверних прорізів між коридором №1-1 (площею 15,30 м2) та кімнатою №1-4 (площею 22,90 м2), коридором №1-1 (площею 15,30 м2) та кімнатою №1-5 (площею 20,60 м2), коридором №1-1 (площею 15,30 м2) та кухнею №1-3 (площею 12,60 м2). Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 моторолер марки «KEEWAY» моделі ARN-150, д.н.з. НОМЕР_1 . Виділено у приватну власність ОСОБА_2 моторолер марки «KEEWAY» моделі ARN-150, д.н.з. НОМЕР_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки моторолера марки «KEEWAY» моделі ARN-150, д.н.з. НОМЕР_1 , в розмірі 3 053 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості частки автомобіля марки «ФОРД», модель «FUSION», 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , в розмірі 72 330 грн. У задоволенні решти вимог за первісним та зустрічним позовами відмовлено. Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення будівельно-технічної експертизи в розмірі 8 237 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 3 268,80 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 6 825 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 18 600 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення змінити, поділивши в натурі житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 за першим варіантом висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 27 серпня 2021 року №349/08-2021, виділивши у її приватну власність 50/100 частки житлового будинку та господарських споруд, як співвласнику АДРЕСА_2 , а також відмовити ОСОБА_2 у визнанні автомобіля марки «ФОДР», модель «FUSION», спільною сумісною власністю сторін та стягненні з неї на користь ОСОБА_2 компенсації вартості частки автомобіля марки «ФОДР», модель «FUSION», д.н.з. НОМЕР_9 , в розмірі 72 330 грн.
Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що обраний судом варіант поділу є невиправданим, оскільки в подальшому при поділі земельної ділянки для обслуговування будинку будуть виникати спори між нею та відповідачем. Їй за другим варіантом поділу виділені господарські споруди, які знаходяться в східній частині земельної ділянки, але за варіантом поділу житлового будинку по східній стороні першого поверху будинку знаходяться приміщення, які виділені в приватну власність ОСОБА_2 . Виділена відповідачу кухня має два вікна, одне з яких має панораму до входу її частини будинку, а інше вікно виходить прямо на проїзд до гаража, яким вона має користуватися. Вказаний проїзд за рішенням суду є її подвір`ям. Вважає, що перебуваючи з членами своєї родини на території своєї земельної ділянки вона має право на захист особистого та сімейного життя від втручання у нього сторонніх осіб, тоді як інший співвласник матиме змогу в безпосередній близькості спостерігати зі своїх вікон її подвір`я та парадний вхід до її частини будинку. Також із кухні, що виділена відповідачу, облаштована автономна каналізація, яка знаходиться безпосередньо біля порогу входу до виділеної їй частини будинку, що буде складати незручності. Горище і дах теж переходять у власність відповідача. В свою чергу доступ до горища і даху над кухнею потребуватимуть постійного обслуговування їх власником зі східної сторони земельної ділянки, якою буде користуватися вона, що спричинить співвласникам незручності. Виділені їй у власність кімнати другого поверху, у яких проживають діти, потребують встановлення систем кондиціонування повітря для створення і підтримки параметрів повітряного середовища, що наразі за варіантом, який застосував суд першої інстанції, зробити неможливо. У зв`язку з цим, просить поділити житловий будинок та господарські будівлі і споруди за перший варіантом поділу. Перший варіант поділу є найбільш наближеним до фактичного порядку користування будинком та розміру ідеальних часток сторін у домоволодінні, сума компенсації є найменшою. Крім того, вона потребує у користування кухні для забезпечення місця для приготування їжі для неповнолітньої дитини, яка залишилася проживати з нею, відповідно до рішення суду. Також наполягає на тому, що автомобіль марки «ФОДР», модель «FUSION», придбаний нею за її особисті кошти, тобто за рахунок її доходів на посадах головного бухгалтера ТзОВ «Граніт ЛТД» та ПП «Пальміра», провідного економіста «ПриватБанк», бухгалтера-економіста ТзОВ «Амстед-Рейл». Транспортний засіб використовувався нею як робочий автомобіль під час роботи у цих підприємствах. У період до придбання спірного автомобіля ОСОБА_2 довгий час перебував на обліку в Центрі зайнятості як безробітний, не працював та не отримував доходів. ОСОБА_2 не надав суду довідки про доходи, а також інших доказів на підтвердження того, що джерелом набуття автомобіля є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Крім того, неправильно визначена вартість спірного автомобіля. Так, відповідно до свідоцтва про реєстрацію спірний автомобіль має 2009 рік випуску, тоді як експерт проводив розрахунок та визначив вартість автомобіля 2010 року випуску. 

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду - залишити без змін. При цьому, зокрема, посилається на те, що доводи апеляційної скарги для зміни рішення суду в частині поділу житлового будинку є припущеннями ОСОБА_1 , не відображають зміст правових норм, які регулюють питання поділу спільного сумісного майна подружжя. Вважає варіант поділу будинку, який застосував суд першої інстанції, доцільними та справедливим, із урахуванням найменшої різниці у вартості приміщень для другого співвласника, найбільше відповідає рівності часток його співвласників. Автомобіль марки «ФОДР», модель «FUSION», був придбаний та реалізований у той час, коли сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, а доводи позивача про те, що він ніде не працював і не мав доходу є надуманими та безпідставними. 

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Міхненко Т.І. апеляційну скаргу підтримали та просять її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 адвокат Фещенко Р.В. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін. 

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини третьої ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною другою ст.372 ЦК України унормовано, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Стаття 60 СК України передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною першою ст.61СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до пункту 3 частини першої ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, придбане нею чи ним за час шлюбу, але за кошти, які належали йому особисто.

У статті 68 СК України закріплено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.

Частиною першою ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами першою та другою ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»).

Зі змісту п.п.23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга ст.71 СК України), або ж реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга ст.364 ЦК України).

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року в справі №6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року в справі №372/504/17.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (частина третя ст.372 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Із матеріалів справи вбачається, що 12 травня 2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Малинського району Житомирської області, актовий запис №58, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_10 (а.с.9 т.1).

Від шлюбу сторони мають двох доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10-11 т.1).

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2019 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний. Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.108-113 т.1). 

Рішенням виконкому Малинської міської ради від 20 грудня 2001 року №328 виділено ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку для будівництва будинку площею 1000 м2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а рішенням виконкому Малинської міської ради від 20 грудня 2001 року №338 наданий ОСОБА_2 дозвіл на будівництво на цій земельній ділянці одноквартирного житлового будинку (а.с.15-14 т.1).

Відповідно до акта державної приймальної комісії, який затверджений рішенням виконкому Малинської міської ради від 17 грудня 2008 року №359, будинок АДРЕСА_1 прийнятий в експлуатацію (а.с.26-31 т.1).

17 лютого 2009 року на ім`я ОСОБА_2 видане свідоцтво про право власності на вищевказаний житловий будинок АДРЕСА_1 , та за ним 16 березня 2009 року зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна (а.с.12-13 т.1).

Із відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області від 05 червня 2020 року №41 убачається, що відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС, транспортний засіб «ФОРД FUSION», д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_3 , був зареєстрований за ОСОБА_1 у період із 12 вересня 2013 року по 26 жовтня 2019 року (а.с.117 т.2). Автомобіль марки «ФОРД», модель «FUSION», 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_1 26 жовтня 2019 року продала ОСОБА_5 . Отже, спірний автомобіль проданий ОСОБА_6 за два дні до ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до висновку експерта від 07 грудня 2021 року №1935/20-25 за наслідками проведеної судової автотоварознавчої експертизи середня ринкова вартість автомобіля «ФОРД», моделі «FUSION», станом на 26 жовтня 2019 року становила 144 660 грн (а.с.14-20 т.3).

Відповідно до ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути надана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль марки «ФОДР», модель «FUSION», був придбаний ОСОБА_1 за її особисті кошти та використовувався нею як робочий автомобіль, а тому є її особистою приватною власністю не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині транспортного засобу, оскільки презюмується, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, на кого воно було оформлене та, що один із подружжя не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). ОСОБА_1 не надала суду беззаперечних доказів на підтвердження того, що спірний автомобіль був придбаний нею за її особисті кошти, а та обставина, що ОСОБА_2 у період придбання автомобіля офіційно не працював та перебував у Центрі зайнятості на обліку як безробітній, не є достатньою для визнання вказаного транспортного засобу особистою приватною скаржника згідно з положеннями частини першої ст.60 СК України. Отже, презумпцію права спільної сумісної власності сторін на автомобіль, який був придбаний за час їх шлюбу, ОСОБА_1 не спростувала належними та допустимими доказами. Окрім того, автомобіль не належить до речей індивідуального користування у розумінні частини другої ст.60 СК України, а тому доводи апеляційної скарги про те, що скаржник його використовувала для роботи не мають правового значення. 

Щодо визначення вартості автомобіля марки «ФОДР», модель «FUSION», то судовим експертом у висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 07 грудня 2021 року №1935/20-25 зазначено, що з даних розшифровки VIN-коду досліджуваного автомобіля марки «ФОДР», моделі «FUSION», дата виготовлення автомобіля складає 03 лютого 2010 року, а згідно вихідних даних ухвали суду автомобіль виготовлений в 2009 році. Виходячи із зазначених розбіжностей, експерт визначив середню ринкову вартість легкового автомобіля марки «ФОДР», модель «FUSION», 2010 року виготовлення (03 лютого 2010 року). Окрім того матеріали справи не містять відомостей про те, що сторони у суді першої інстанції не погоджувалися з висновком експерта або ОСОБА_1 надала інший висновок на спростування висновку експерта, який міститься у матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що автомобіль марки «ФОДР», модель «FUSION», набутий сторонами, як подружжям, за час шлюбу та є їх спільною сумісною власністю, а оскільки автомобіль є цінним майном, то для його реалізації ОСОБА_1 повинна була отримати письмову згоду ОСОБА_2 . Матеріали справи не містять доказів отримання вказаної згоди та доказів того, що автомобіль, який був реалізований за два дні до розірвання між сторонами шлюбу, був проданий в інтересах сім`ї, а кошти, які ОСОБА_1 отримала від його відчуження, були спрямовані у цей короткий проміжок часу (два дні) на потреби сім`ї, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач використала автомобіль у власних інтересах та при поділі майна сторін обґрунтовано врахував вартість цього автомобіля, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості частини спірного автомобіля, яка становить суму 72 330 грн. Рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому залишається без змін.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 27 серпня 2021 року №349/08-2021 експертом розроблено чотири варіанти поділу будинку із господарськими будівлями та спорудами (а.с.216-252 т.2).

Суд першої інстанції поділив в натурі житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 за другим варіантом поділу, оскільки за першим варіантом поділу одному співвласнику пропонується виділити в будинку приміщення вартістю 241 286 грн, що на 49 928 грн менше ніж іншому співвласнику, а за третім та четвертим варіантом поділу відбувається значний відступ від рівності часток. Суд першої інстанції обрав такий варіант розподілу з тих міркувань, щоб ОСОБА_1 були виділені дві житлові кімнати, оскільки суд залишив проживати з нею неповнолітню доньку.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з таким варіантом поділу житлового будинку, оскільки ОСОБА_1 необхідна кухня для приготування їжі для неповнолітньої доньки, яка проживає з нею за рішенням суду (суд визначив місце проживання неповнолітньої доньки сторін із матір`ю). ОСОБА_2 же за другим варіантом поділу житлового будинку переходить у власність дві облаштовані для приготування їжі кухні: кухня в житловому будинку площею 12,60 м2 та також окремо збудована літня кухня, яка також облаштована для приготування їжі. 

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про поділ в натурі житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , за першим варіантом висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 27 серпня 2021 року №349/08-2021, на якому наполягає ОСОБА_1 , оскільки за вказаним варіантом відсутній відступ від арифметичних часток співвласників будинку (1/2 або 50/100), сума компенсації за відступлення від ідеальних часток є найменшою та ОСОБА_1 згодна її сплатити, а кожному із співвласників перейде у власність облаштована кухня для приготування їжі, що не було враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення.

Поділ житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами в натурі між сторонами припинить їх право спільної сумісної власності на це нерухоме майно.

Отже, апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції в частині поділу в натурі житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , та ухвалює в цій частині нове, яким здійснює поділ в натурі житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами за першим варіантом висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 27 серпня 2021 року №349/08-2021, що відповідає положенням ст.376 ЦПК України.

Якщо суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята ст.141 ЦПК України). Судовий збір, сплачений ОСОБА_1 за поданням апеляційної скарги, покладається пропорційно розміру задоволених позовних вимог на ОСОБА_2 , що становить суму 3 559,29 грн.

Керуючись ст.ст.259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 28 серпня 2023 року в частині поділу в натурі житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 скасувати та ухвалити нове в цій частині.
Поділити в натурі житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 за першим варіантом висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 27 серпня 2021 року №349/08-2021, виділивши у приватну власність ОСОБА_1 у житловому будинку (літ. «А»): коридор 1-1 площею 15,30 м2 вартістю 70 586 грн; котельню 1-2 площею 3,00 м2 вартістю 13 840 грн; кухню 1-3 площею 12,60 м2 вартістю 58 130 грн; ванну 1-7 площею 5,40 м2 вартістю 24 913 грн; кімната 1-1 (мансардний поверх) площею 22,60 м2 вартістю 64 887 грн; кімната 1-2 (мансардний поверх) площею 20,50 м2 вартістю 58 858 грн; гараж (літ. «Г») вартістю 53 696 грн; туалет (літ. «Т») вартістю 10 119 грн; частину огорожі вартістю 44 078 грн; криницю (літ. «К») вартістю 3 165 грн, всього на загальну суму 402 272 грн, що складає 50/100 ідеальних частин згідно з варіантом поділу.
Виділити у приватну власність ОСОБА_2 у житловому будинку (літ. «А»): кімнату 1-4 площею 22,90 м2 вартістю 105 649 грн; кімнату 1-5 площею 20,60 м2 вартістю 95 038 грн; кладову 1-6 площею 8,80 м2 вартістю 40 599 грн; сарай (літ. «Б») вартістю 31 785 грн; літню кухню (літ. «Д») вартістю 73 839 грн; сіни (літ. «д») вартістю 7 940 грн; частину огорожі вартістю 44 078 грн, всього на загальну суму 398 928 грн, що складає 50/100 ідеальних частин згідно з варіантом поділу.
За відхилення від ідеальних часток співвласників у домоволодінні стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в сумі 1 672 грн.
Зобов`язати ОСОБА_2 для забезпечення ізольованого користування приміщенням провести наступні ремонтно-будівельні роботи:
-в кладовій 1-6 (площею 8,80 м2) демонтувати віконний блок в зовнішній стіні головного фасаду житлового будинку (літ.«А») з подальшим пробиванням дверного прорізу та влаштуванням зовнішнього дверного блоку;
-між кладовою №1-6 (площею 8,80 м2) та кімнатою №1-5 (площею 20,60 м2), кімнатою №1-5 (площею 20,60 м2) та кімнатою №1-4 (площею 22,90 м2) пробити новий дверний проріз з подальшим влаштуванням внутрішнього дверного блоку;
-між коридором №1-1 (площею 15,30 м2) та кімнатою №1-4 (площею 22,90 м2), коридором №1-1 (площею 15,30 м2) та кімнатою №1-5 (площею 20,60 м2), коридором №1-1 (площею 15,30 м2) та кладовою 1-6 (площею 8,80 м2) демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу;
-до стіни головного фасаду житлового будинку (кладової №1-6 (площею 8,80 м2)) здійснити добудову ганку;
-влаштувати нову перегородку з дверним прорізом, яка розділить кімнату №1-5 (площею 20,60 м2) в частках: 18/100 та 82/100, з відповідним функціональним призначенням: санвузол та кухня, передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з житлової кімнати на кухню (влаштування систем вентиляції, каналізації, водопостачання, газопостачання та ін.) та санвузол (влаштування систем вентиляції, каналізації, водопостачання, та ін.).
Зобов`язати ОСОБА_1 для забезпечення ізольованого користування приміщенням провести наступні ремонтно-будівельні роботи: 
- на горищі передбачити заходи щодо облаштування в об?ємно-планувальному рішенні приміщення для забезпечення доступу із першого поверху до приміщень №1-1 (площею 22,60 м2) та №1-2 (площею 20,50 м2) (фактично виконано).
Зобов?язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 провести штукатурення зі сторони виділених їм приміщень закладені дверні прорізи між коридором №1-1 (площею 15,30 м2) та кімнатою №1-4 (площею 22,90 м2), коридором №1-1 (площею 15,30 м2) та кімнатою №1-5 (площею 20,60 м2), коридором №1-1 (площею 15,30 м2) та кладовою №1-6 (площею 8,80 м2).
Ремонтно-будівельні роботи із переобладнання житлового будинку під літ. «А», які потребують втручання у несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, можуть бути проведені сторонами лише після отримання ними від уповноважених органів дозвільних документів, які надають право на виконання цих робіт. Роботи по забезпеченню ізольованого користування виконувати по розробленій та затвердженій проектній документації, яка передбачає комплекс будівельних робіт по забезпеченню міцності, стійкості будинку в цілому, його окремих елементів і конструкцій, а також несучу спроможність і стійкість ґрунтів основи на протязі виконання ремонтно-будівельних робіт і подальшої експлуатації.
Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 28 серпня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації вартості частки автомобіля марки «ФОРД», модель «FUSION», рік випуску 2009, номер кузова НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , в розмірі 72 330 грн залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 559 грн 29 коп. за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 23 лютого 2024 року.