ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року	Львів	Справа № 460/13317/23 пров. № А/857/17235/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді –                                                   Ніколіна В.В.,
суддів –                                                             Гінди О.М., Гудима Л.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року (суддя –К.М. Недашківська, м. Рівне) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до  Головного управління ДПС у Рівненській областіпро визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинення певних дій,-

                                                             ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у червні 2023 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просив:визнати протиправним та скасувати Розпорядження Головного управління ДПС у Рівненській області №80-Р/Л від 25.05.2023 «Про анулювання ліцензій у сфері обігу пального» в частині анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, виданих Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 : №17160314202300023, адреса місця роздрібної торгівлі пальним: АДРЕСА_1 , автозаправна станція (АЗС); № НОМЕР_1 , адреса місця роздрібної торгівлі пальним: АДРЕСА_2 , автозаправна станція (АЗС); № НОМЕР_2 , адреса місця роздрібної торгівлі пальним: АДРЕСА_3 , автозаправна станція (АЗС);зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області видалити з «Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним» інформацію щодо анулювання ліцензій Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № НОМЕР_3 , адреса місця роздрібної торгівлі пальним: АДРЕСА_1 , автозаправна станція (АЗС), №17160314202300024, адреса місця роздрібної торгівлі пальним: АДРЕСА_2 , автозаправна станція (АЗС), №17160314202300025, адреса місця роздрібної торгівлі пальним: АДРЕСА_3 , автозаправна станція (АЗС). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що  розпорядження Головного управління ДПС у Рівненській області №80-Р/Л від 25.05.2023 «Про анулювання ліцензій у сфері обігу пального» в частині анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, виданих Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 є протиправним, оскільки: при поданні заяв на отримання ліцензій контролюючому органу надані усі належні документи; ліцензії на торгівлю пальним стосуються АЗС, які є модульними, а тому їх установлення не потребує будь-яких будівельних робіт, щоб у подальшому стверджувати про ненадання заявником Актів введення в експлуатацію об`єктів згідно законодавства у сфері містобудування, або актів готовності об`єктів до експлуатації, або сертифікатів про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Тому правових підстав для анулювання ліцензій не існувало.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що надав лист ДПС України від 28.04.2023 №9345/99-00-09-01-02-07, який свідчить про встановлений факт подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії. Також вказує, що ним було долучено листи Державної архітектурно-будівельної інспекції України та Міністерства фінансів України, де надається роз`яснення стосовно термінів “автозаправна станція ” з позиції Державних будівельних норм та Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”. Вказує, що всі без виключення автозаправні станції, автогазозаправні станції та автогазозаправні пункти є об`єктами будівництва. Під час проектування і будівництва об`єктів суб`єкти містобудування зобов`язанні додержуватися містобудівних умов та обмежень.

Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, в рішення суду першої інстанції – без змін.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, щоГоловним управлінням ДПС у Рівненській області видані фізичній особі – підприємцю ОСОБА_1 Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 17.01.2023:
№1714031420200023 – адреса місця торгівлі: АДРЕСА_1 , автозаправна станція (АЗС);
№17160314202300024, адреса місця торгівлі:   АДРЕСА_2 , автозаправна станція (АЗС),
№17160314202300025, адреса місця торгівлі: АДРЕСА_3 , автозаправна станція (АЗС).
Державна податкова служба України листом від 28.04.2023 повідомила Головне управління ДПС у Рівненській області про те, що в межах компетенції розглянула лист від 20.04.2023 щодо виконання пункту 3 Протоколу наради ДПС №1-пн від 05.04.2023, та вказала, що під час проведеного аналізу встановлено: Головним управлінням ДПС у Рівненській області видано 14 ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним суб`єктам господарювання (згідно з переліком), що провадять свою діяльність у Рівненській області, без дотримання вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР, зокрема: відсутні документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та / або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення.
У додатку до листа міститься інформація щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 :
(№6) – ліцензія №17130314202300025 – Акт введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту згідно законодавства у сфері містобудування + Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (земля)  + документ, що підтверджує право користування землею орендодавцем;
(№7) – ліцензія №17160314202300024 – Акт введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту згідно законодавства у сфері містобудування + Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (земля)  + документ, що підтверджує право користування землею орендодавцем;
(8) – ліцензія №17140314202300023 – Акт введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту згідно законодавства у сфері містобудування + Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (земля)  + документ, що підтверджує право користування землею орендодавцем.
Головне управління ДПС України у Рівненській області звернулося до Управління ДІАМ в Рівненській області з листом №5757/5/17-00-09-03-02 від 22.05.2023 з проханням повідомили, чи видавалися суб`єктам господарювання: акти вводу в експлуатацію об`єкта або акти готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікати про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (№6, №7, №8 переліку – фізична особа – підприємець ОСОБА_1 ).  
Державна інспекція архітектури та містобудування України надіслана на адресу Державної податкової служби та Головного управління ДПС України у Рівненській області лист від 24.05.2023, у якому повідомила, що шляхом перевірки відомостей, які містяться в Реєстрі будівельної діяльності, за параметрами пошуку: «замовник – фізична особа – підприємець ОСОБА_1 », інформації та документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів станом на дату надання відповіді не виявлено.
Розпорядженням від 25.05.2023 №80-Р/Л «Про анулювання ліцензій у сфері обігу пального» (далі – Розпорядження №80-Р/Л) зобов`язано начальника Управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Рівненській області забезпечити виконання процедур анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним згідно з переліком, зокрема, по фізичній особі – підприємцю ОСОБА_1 :
№1714031420200023 – адреса місця торгівлі: АДРЕСА_1 , автозаправна станція (АЗС);
№17160314202300024, адреса місця торгівлі:   АДРЕСА_2 , автозаправна станція (АЗС),
№17160314202300025, адреса місця торгівлі: АДРЕСА_3 , автозаправна станція (АЗС).
Зі змісту Витягів з Розпорядження вбачається, що анулювання ліцензій №1714031420200023, №17160314202300024, №17160314202300025 відбулося на підставі – у зв`язку з встановленням факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії та листа ДІАМ №4531/04/13-23 від 24.05.2023.
Вважаючи таке Розпорядження протиправним позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що  АЗС, за якими позивач отримав ліцензії  №1714031420200023, №17160314202300024, №17160314202300025, є модульними – виконаними як цілісні заводські вироби, та для їх установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт. Вказав, що установлення модульних АЗС не потребує улаштування фундаменту, а лише розміщення на бетонному майданчику, що не супроводжується обов`язком прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва  відповідно до норм містобудівного законодавства.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України, є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі – Закон №481/95-ВР).
За правилами статті 15 Закону №481/95-ВР, ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.
Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:
документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;
акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;
дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.
Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.
Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі:
заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);
рішення про скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);
несплати чергового платежу за ліцензію;
встановлення факту незаконного використання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) марок акцизного податку (стосовно імпортерів);
встановлення факту торгівлі суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку;
рішення суду про встановлення факту переміщення суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольних напоїв або тютюнових виробів поза митним контролем;
порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях;
отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами;
встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії;
встановлення факту здійснення роздрібної торгівлі через реєстратори розрахункових операцій (книги обліку розрахункових операцій), не зазначені в ліцензії;
встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії;
порушення термінів звернення до органу ліцензування щодо зміни відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) ліцензії;
відмови, без законодавчих підстав, від доступу представника контролюючого органу до проведення перевірки відповідно до вимог статей 80, 81 Податкового кодексу України, на підставі акта, складеного посадовими (службовими) особами податкового органу, який засвідчує факт відмови.
Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, виданих фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 : №17160314202300023, адреса місця роздрібної торгівлі пальним: АДРЕСА_1 , автозаправна станція (АЗС), №17160314202300024, адреса місця роздрібної торгівлі пальним: АДРЕСА_2 , автозаправна станція (АЗС); № НОМЕР_2 , адреса місця роздрібної торгівлі пальним: АДРЕСА_3 , автозаправна станція (АЗС); слугувала інформація від Державної інспекції архітектури та містобудування України: шляхом перевірки відомостей, які містяться в Реєстрі будівельної діяльності, за параметрами пошуку: «замовник – фізична особа – підприємець ОСОБА_1 », інформації та документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів станом на дату надання відповіді не виявлено; до заяв на отримання ліцензій не надано Акти введення в експлуатацію об`єктів згідно законодавства у сфері містобудування, або акти готовності об`єктів до експлуатації, або сертифікати про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Відповідно до частини другої статті 39 Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Акт готовності об`єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований).
Відповідно до пункту 2 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20 грудня 1997 року (далі – Правила), роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу автозаправних станцій (далі – АЗС), що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.
Відповідно до пункту 3 цих Правил АЗС поділяються на стаціонарні, пересувні та контейнерні. Стаціонарні АЗС – комплекс споруд для приймання та відпуску нафтопродуктів з наземним або підземним розміщенням резервуарів і з не зблокованими з ними паливо-, масло- та газороздавальними колонками. На стаціонарних АЗС можуть розташовуватися пункти продажу товарів та надання побутових послуг. Пересувні АЗС – комплексна установка технологічного обладнання, змонтованого на автомобільному шасі або причепі, для транспортування та відпуску нафтопродуктів. Контейнерні АЗС – установка для відпуску нафтопродуктів, яка складається з резервуара і паливороздавальної колонки, зблокованих в єдиному контейнері. Стаціонарні АЗС розташовуються у населених пунктах, а також на автомобільних дорогах.
Використання пересувних АЗС дозволяється лише для реалізації населенню пічного палива, а також для реалізації палива на місці розташування стаціонарних АЗС у разі проведення їх ремонту або чистки резервуарів. Використання контейнерних АЗС дозволяється лише в автогосподарствах, на промислових і сільськогосподарських підприємствах, платних стоянках автомобілів, моторних човнів і катерів, пристанях, в гаражних кооперативах та сільській місцевості, де відсутні стаціонарні АЗС.
Згідно ДБН В.1.1-7 «Автозаправні станції. основи проектування та будівництва» АЗС класифікуються за потужністю та технологічними рішеннями, зокрема, АГЗС – Автозаправна станція зріджених вуглеводневих газів пропан-бутан з резервуарами від 20 м до 100 куб. м. АГЗП – автогазозаправний пункт зріджених газів з надземними резервуарами до 10 куб. м або з підземними до 20 куб. м.
Відповідно до ДБН В.2.5-20-2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі та споруди. Газопостачання» до складу систем газопостачання входять, у тому числі: газонаповнювальні станції (далі – ГНС) і пункти (далі – ГНП), проміжні склади балонів (далі – ПСБ), стаціонарні автомобільні газозаправочні станції (далі – АГЗС) і пункти (далі – АГЗП), резервуарні установки, групові та індивідуальні газобалонні установки (далі – ГБУ ІГБУ), випарні та змішувальні установки ЗВГ. АГЗС та АГЗП призначені для прийому, зберігання ЗВГ та заправки газобалонних автомобілів. АГЗП підрозділяються на стаціонарні та тимчасові. У складі стаціонарного АГЗП передбачаються: резервуари для ЗВГ ємкістю до 10 м3, що установлюються надземно (без обвалування); резервуари для ЗВГ ємкістю до 20 м3, що установлюються підземко; приймальні та заправні колонки; обладнання для перекачування газу; операторну, туалет; засоби пожежогасіння; навіс із негорючих матеріалів над технологічним обладнанням; систему електропостачання, КВП і А та захист від блискавки; сітчасту огорожу із негорючих матеріалів. У складі тимчасового АГЗП, що працює від автоцистерни з резервуаром, що не перевищує 10 м3, передбачають об`єкти аналогічні для стаціонарних АГЗП, замінивши стаціонарні резервуари для ЗВГ на автоцистерну з резервуаром до 10м3. Дозволяється встановлювати на АГЗП стаціонарні заправники газу заводського виготовлення, укомплектовані: резервуарами для газу загальним корисним об`ємом до 10 м3, насосами для перекачування газу, заправною колонкою, відповідними газопроводами та КВП. Транспортна цистерна, що привозить газ від ГНС, повинна установлюватися від стаціонарної цистерни не ближче – 5 м.
Відповідно до глави 2.6 Методичного посібнику «Деякі особливості визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва», затвердженого рішенням Науково-технічної ради Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 10 грудня 2015 року №88, зазначено, що контейнерні АЗС, виготовлені як цілісний заводський виріб відповідно до затверджених у встановленому порядку технічних умов з обов`язковим забезпеченням системами блискавкозахисту, очищення стоків тощо та розміщені на ділянці, забезпеченій інженерною інфраструктурою, що дає можливість підключення та функціонування АЗС без виконання будівельних робіт, не є об`єктом будівництва. Водночас контейнерні АЗС не можуть бути віднесені до тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, оскільки вони є об`єктами підвищеної небезпеки та екологічно небезпечними об`єктами.

Як вірно зазначає суд першої інстанції, АЗС, за якими позивач отримав ліцензії  №1714031420200023, №17160314202300024, №17160314202300025, є модульними – виконаними як цілісні заводські вироби, та для їх установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт.
Установлення модульних АЗС не потребує улаштування фундаменту, а лише розміщення на бетонному майданчику, що не супроводжується обов`язком прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва  відповідно до норм містобудівного законодавства.
Верховний Суд у постанові від 23 серпня 2023 у справі № 640/27953/21 зазначив, що установлення на бетонний майданчик АЗС, які виконані як цілісний заводський виріб і для їх установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту, не є будівництвом, а тому при розміщені такої АЗС не виникає обов`язку щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва.
Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 у справі № 640/19955/19.
Поряд з цим, слід звернути увагу, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 09 серпня 2022 у справі № 580/2513/21 та від 23 лютого 2023 у справі № 140/1784/22, для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним суб`єкт господарювання зобов`язаний подати до ліцензійного органу акт вводу в експлуатацію об`єкта, акт готовності об`єкта до експлуатації або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта щодо виконаного цілісним заводським виробом стаціонарного АЗС, проте такий обов`язок не виникає, якщо АЗС розміщено на бетонному майданчику як цілісний заводський виріб і для його установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту.
Відповідач не надав суду доказів того, що для установлення АЗС, за якими позивач отримав ліцензії  №1714031420200023, №17160314202300024, №17160314202300025, проводилися будь-які будівельні роботи чи роботи з установлення фундаментів.
Стосовно покликання апелянта на листи ДАБІ від 07.04.2022 №40-201-11/1608-21 та Міністерства фінансів України від 28.02.2020 №11320-10-62/6731, слід зазначити, що останні містять виключно роз`яснення термінів, та не є доказами правомірності прийняття відповідачем оскаржуваного розпорядження.
Колегія суддів, враховуючи наведене вище, приходить до висновку про те, що спірне розпорядження відповідача підлягає скасуванню як протиправне, оскільки в оскаржуваному рішенні відповідач наводить лише цитування відповідної статті 15Закону № 481/95-ВР, проте не зазначає конкретно, який саме документ не подано або необхідно подати додатково, або який із поданих документів не відповідаєзакону, так само як відповідач не зазначає як саме, на його думку, належало б позивачу вводити в експлуатацію наявні АЗС.
Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС у Рівненській області видалити з «Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним» інформацію щодо анулювання ліцензій №17160314202300023, №17160314202300024, №17160314202300025,то суд першої інстанції вірно зазначив про те, що така вимога відповідно до пункту 23 частини першої статті 4 КАС України є похідною позовною вимогою, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення прозадоволення адміністративного позову.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 рокув справі №460/13317/23- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	Л. Я. Гудим