ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/16441/23
Провадження № 22-ц/4820/270/24

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2023 року (суддя Салоїд Н. М., повне судове рішення складено 08.11.2023) у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання дій незаконними і відшкодування моральної шкоди. 

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд
у с т а н о в и в :

26 червня 2023 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначав, що він є власником 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . Інша 1/2 частина домоволодіння належить ОСОБА_2 . Між ними має місце спір щодо права власності на об`єкт нерухомого майна. Відповідачка тривалий час намагається незаконно заволодіти домоволодінням. 17.04.2023 близько 19 години ОСОБА_2 здійснила умисне хибне повідомлення до поліції про вчинення ним погроз фізичною розправою. Близько 19 години 20 хвилин до будинку під`їхали працівники поліції, які проникли до його домоволодіння без ухвали суду, застосували фізичну силу, кайданки, завдали йому тілесні ушкодження, що підтверджуються травмкарткою. Він був затриманий о 19 годині 40 хвилин та утримувався у відділенні поліції більше трьох годин. Працівники поліції не з`ясували обставини події, не взяли до уваги рішення суду у справі № 686/16830/17. Щодо нього склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КпАП України. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.05.2023 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КпАП України закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. До 23.06.2023 неправомірні дії щодо нього вчинялися працівниками поліції неодноразово - 22.06.2022, 23.06.2022, 09.07.2022, 20.07.2022. За його заявою по випадках, що мали місце 20.06.2022 і 20.07.2022, вносилися відомості до ЄРДР про вчинення працівниками поліції кримінального правопорушення. 23.06.2022 щодо нього сфальшували протокол про адміністративне правопорушення. Внаслідок незаконних дій працівників поліції йому заподіяна моральна шкода, оскільки порушено права, отримав стрес, були принижені честь і гідність. 
Тому позивач просив визнати незаконними дії працівників поліції та стягнути на його користь з Державного бюджету України на відшкодування моральної шкоди 234000 грн.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 5000 грн моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на незаконність судового рішення. Суд не взяв до уваги те, що працівники поліції не мали законних підстав для проникнення до житла, так як він не вчиняв неправомірних дій щодо іншого співвласника ОСОБА_2 . Стверджує, що були порушені його права щодо недоторканності житла, мали місце незаконний арешт, позбавлення свободи, незаконне застосування фізичної сили, спецзасобів, втручання в сімейне життя. Вважає, що розмір морального відшкодування має бути визначений у розмірі 234000 грн.
В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог і просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим і таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивач не довів заподіяння йому моральної шкоди. Працівники поліції діяли в межах наданих законом повноважень.
Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з таких підстав.
Відмову в позові про визнання неправомірними дій працівників поліції суд першої інстанції мотивував недоведеністю позовних вимог.
З таким висновком суду колегія суддів не погоджується.
Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. 
Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить визнати неправомірними дії працівників ХРУП в Хмельницькій області, вчинені ними 22.06.2022, 23.06.2022, 09.07.2022, 20.07.2022, 17.04.2023. Зазначає, що за його заявами по випадках, що мали місце 20.06.2022 і 20.07.2022, вносилася відомості до ЄРДР про вчинення працівниками поліції кримінального правопорушення. 23.06.2022 і 17.04.2023 складалися протоколи про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
За змістом статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Незаконність дій працівників поліції по випадках, коли за заявою позивача вносилася відомості до ЄРДР про вчинення ними кримінального правопорушення, має встановлюватися у кримінальному провадженні.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КпАП України).
Незаконність дій працівників поліції по випадках, коли щодо ОСОБА_1 складалися протоколи про адміністративне правопорушення, має встановлюватися у справах про адміністративне правопорушення.
За наведених обставин розгляд заявлених вимог як позовних не може відбуватися за правилами жодного виду судочинства.
Предметом позову у справі є визнання неправомірними дій працівників ХРУП в Хмельницькій області, які на час подій, зазначених у позові, виконували владні функції (відомості не вносилися до ЄРДР, не складалися протоколи про адміністративне правопорушення). Такий спір є публічно-правовим.
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження(пункт 1 частини 1 статті 19 КАС України).
Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
За висновками Верховного Суду пункт 1 частини 1 статті 255 ЦПК України стосується як позовів, які не можна розглядати за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати.
Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (частини 1 і 2 статті 377 ЦПК України).
Тому апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції у частині відмови в позові про визнання незаконними дій працівників поліції підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині вимог закриттю.
Суд першої інстанції правильно установив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу ВРО № 589424 від 16.11.2011 є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 (розмір часток по 1/2). З приводу володіння і користування нерухомим майном між співвласниками виникають спори. 
17.04.2023 відносно ОСОБА_1 інспектор СПДН ВП ХРУП в Хмельницькій області лейтенант поліції Шляховий А.С. склав протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 958932, згідно з яким ОСОБА_1 ставилося у вину те, що він 17.04.2023 о 19 годині у будинку за адресою АДРЕСА_1 вчинив відносно колишньої співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу, погрозах фізичною розправою, приниженнях, що могли завдати шкоди психологічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_2 .
До ОСОБА_1 у цей же день було застосовано адміністративне затримання у зв`язку із вчиненням ним правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КпАП України. 
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2023 року провадження у справі № 686/9641/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 КпАП України закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
За змістом частин 1 і 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі й відшкодування моральної (немайнової шкоди).
Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (стаття 56 Конституції України).
У силу частини 1 статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.
Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом (частина 2 статті 1176 ЦК України).
На підставі пункту 2 частини 1статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі - Закон № 266/94-ВР) відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону № 266/94-ВР право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема закриття справи про адміністративне правопорушення.
Здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше).
Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосовувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи були понесені особою витрати на погашення штрафу, накладеного уповноваженим органом. 
Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону №266/94-ВР у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода. 
За змістом частин 5 і 6 статті 4 Закону №266/94-ВР відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.
Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством (частина 2 статті 13 Закону №266/94-ВР).
При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди суд вірно керувався наведеними нормами права та при їх застосуванні до спірних правовідносин на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України врахував висновок про застосування відповідних норм права, висловлений у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц.
Відповідно до матеріалів справи заподіяння моральної шкоди позивач пов`язує із незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, внаслідок чого він переніс душевні страждання, отримав стрес і зазнав моральних страждань. 
При визначенні розміру морального відшкодування суд врахував вимоги розумності та справедливості, порушення прав ОСОБА_1 , характер та обсяг моральних страждань, їх тривалість і наслідки.
Тому не заслуговує на увагу твердження позивача в апеляційній скарзі про необхідність визначення розміру морального відшкодування у розмірі 234000 грн.
Доводи апеляційної скарги ГУНП в Хмельницькій області про те, що працівники поліції діяли в межах наданих законом повноважень спростовуються постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2023 року у справі № 686/9641/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 КпАП України, якою провадження у справі закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Безпідставним є посилання в апеляційній скарзі відповідача на недоведеність позивачем заподіяння моральної шкоди. 
Разом з тим, суд першої інстанції помилково вказав у рішенні про стягнення моральної шкоди з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України. 
В силу частини 1 статті 4 Закону № 266/94-ВР відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.
Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.
Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина 2 статті 2 ЦК України). 
Відповідно до частини 1 статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. 
Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання.
Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 910/23967/16. 
З огляду на викладене рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди необхідно змінити і виключити з абзацу другого резолютивної частини рішення фразу «шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України». 
В решті рішення суду в частині вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди потрібно залишити без змін.

Керуючись статтями 374, 376, 377, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області задовольнити частково. 
 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2023 року в частині відмови в позові ОСОБА_1 про визнання незаконними дій скасувати і провадження у справі в цій частині вимог закрити. 
 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2023 року в частині вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди змінити, виключивши з абзацу другого резолютивної частини рішення фразу «шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України». 
В решті рішення суду в частині вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай 

Судді А. П. Корніюк 

І. В. П`єнта