ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/7778/23                Головуючий суддя І інстанції Янцовська Т. М.
Провадження № 22-ц/818/391/24        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: на дії ДВС

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2024 року                                                                                м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді        Яцини В.Б.,
суддів колегії:                Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова  від 08 листопада 2023 року,  по цивільній справі №646/7778/23, за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність ДВС, заінтересовані особи Кредитна спілка «Регіон», Міжрайонному відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області,
в с т а н о в и в:
В провадження Червонозаводського районного суду м. Харкова 07.11.2023 року надійшла скарга ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державних виконавців.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.11.2023 було скаргу повернуто скаржнику. Роз`яснено, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На обґрунтування вказав, що суд першої інстанції помилково пославшись
на частину четверту статті 183 ЦПК України, виходив із того, що заявником не надано доказів надіслання копії скарги іншим учасникам справи. Посилався на відповідну практику Верховного суду.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
На підставі частини 13 статті 7 та статті 369 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.
У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у письмовому провадженні, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове
рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із отриманням норм процесуального права.
Зазначеним вимогам закону оскаржене судове рішення не відповідає.
Постановляючи ухвалу про повернення скарги, суд першої інстанції виходив із того, що скаржником не додано до скарги її копій для всіх учасників справи.
Колегія суддів з такими висновками не погоджується. 
Відповідно до положень абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).
У порушення вимог даної норми закону доказів направлення іншій стороні скарги з додатками скаржником при зверненні до суду надано не було.
Згідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення, скаргу) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Матеріалами справи встановлено наступне.
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулося до суду зі скаргою на дії та бездіяльність ДВС, заінтересовані особи Кредитна спілка «Регіон», Міжрайонному відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області,
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.11.2023 було скаргу повернуто скаржнику. Роз`яснено, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення
Суд повертаючи заявнику скаргу на дії державного виконавця застосував до спірних правовідносин вказані н6орми статті 183 ЦПК України, яка не регулює процесуальну ситуацію, яка виникла у даному випадку.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється
зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.
Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У пункті 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України, та містити відомості, зазначені у частині четвертій статті 74 Закону «Про виконавче провадження».
Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Згідно з частиною четвертою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.
Ураховуючи викладене, суд у порушення вищевказаних вимог процесуального законодавства не звернув уваги на те, що вимоги частини другої статті 183 параграфу 2 «Заяви з процесуальних питань» ЦПК України не регулюють спірні процесуальні правовідносини, тому не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення), подані до суду без дотримання вимог частин першої або другої цієї статті.
Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного суду від 10 березня 2021 року у справі № 766/17333/20-ц, суд касаційної інстанції звертав увагу на те, що розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» це окремий вид судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду справ.
А тому, до скарг, якими зініціюється початок провадження у справі на дії виконавця, застосовуються загальні положення позовного провадження, у тому числі, залишення скарги без руху, якщо є для цього підстави, а не її повернення. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 27 січня 2021 року у справі № 569/13154/20, провадження № 61-15520св20; від 17 лютого 2021 року у справі № 569/13160/20, провадження № 61-15478св20.
Крім того, виконання судових рішень є завершальною стадією судового процесу. Саме такий принцип застосовує Європейський суд з прав людини у своїй сталій практиці, зазначаючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною судового процесу, оскільки без цієї стадії судового процесу сам факт прийняття будь якого рішення суду втрачає сенс. Саме на цій стадії судового процесу завершується відновлення порушених прав особи.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Аналізуючи наведене колегія суддів вважає, що ухвала про повернення позовної заяви є передчасною, постановлена суддею з порушенням норм процесуального права. За таких обставин відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Щодо доводів скарги про стягнення на його користь судового збору, то колегія суддів зазначає, що оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується спір по суті, питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії не вирішується.
Керуючись ст.ст.367, 368, ст.374, п.4 ч.1 ст.376, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381 - 384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу у Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08 листопада 2023 року - скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.
Повний текст судового рішення складений 22 січня 2024 року.

Головуючий                                                                 В.Б. Яцина.

Судді                                                                         Ю.М. Мальований. 

                                                                       О.Ю.Тичкова.