П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 березня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/7031/22	

Перша інстанція: суддя Андрухів В.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Турецької І. О.,
суддів – Градовського Ю.М., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.07.2022  задоволено позов    ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі  - ГУ ПФУ в Одеській області)  про, зокрема, зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області з 01.12.2019 перерахувати та виплачувати позивачу пенсію на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» №33/36-3828 від 31.08.2021, виданої станом на листопад 2019 року, відповідно до вимог статей  43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ та положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015  № 988. Також  суд зобов`язав  здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.12.2019 року по день проведення перерахунку.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).
Рішення набрало законної сили 29.08.2022.
02.10.2023 до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження у справі, а саме: замінити стягувача – ОСОБА_1 , його правонаступником – ОСОБА_2 , у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_1 . 
10.10.2023 Одеський окружний адміністративний суд прийняв ухвалу  про задоволення заяви ОСОБА_2  про заміну сторони виконавчого провадження у справі №420/7031/22  та замінив стягувача у виконавчому листі №420/7031/22 від 13.10.2022  з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ). 
Задовольняючи заяву ОСОБА_2 суд першої інстанції, насамперед звернув увагу на те, що  наслідком виконання  рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.07.2022 у справі №420/7031/22 є, зокрема,  виплата позивачу різниці між фактично виплаченими сумами пенсій та новим розміром пенсії, починаючи з 01.12. 2019.
Суд установив, що існує виконавче провадження №70325118 щодо виконання виконавчого листа №420/7031/22 від 13.10.2022, де стягувачем зазначений ОСОБА_1 , а боржником ГУ ПФУ в Одеській області.
Проаналізувавши статтю 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд дійшов висновку, що  сума пенсії, що належала ОСОБА_1 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, повинна бути виплачена його дружині ОСОБА_2 
До того ж, суд процитувавши статтю 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» про те, що  суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються  членам його сім`ї, які, зокрема,  проживали разом із пенсіонером на день його смерті, наголосив, що такий підхід, до врегулювання спірних правовідносин, має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певних осіб.
Окрім того, суд відзначив, що  процесуальне законодавство не пов`язує можливість заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником, виключно у випадку спадкування такою особою майна померлого.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду,  ГУ ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу суду першої інстанції про заміну сторони виконавчого провадження та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви.
Обґрунтовуючи доводи апеляції скаржник зазначив, що частина 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає можливість заміни сторони правонаступником. Однак, як стверджує скаржник,  будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 є саме правонаступником померлого ОСОБА_1 щодо отримання невиплачених за життя коштів, особою не надано.
Так, як указує ГУ ПФУ в Одеській області, заявниця не надала до суду відповідних доказів (свідоцтва про право на спадщину), з яких би вбачалось, що вона набула право на все майно (або відповідну частину ) позивача у справі — ОСОБА_1 ..
Наведені обставини, на думку скаржника свідчать про відсутність підстав для заміни, в цій справі, сторони її правонаступником.

Відзиви на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, враховуючи відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для її  задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частини 5 статті  124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. 
Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України, є обов`язковість рішень суду. 
На підставі частин 2,3 статті  14 КАС України, «постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. 
Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», саме виконавче провадження являється завершальною стадією судового провадження. Виконавче провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) – це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених законом «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини  1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (далі – Закон), сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.
Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. 
Боржником є фізична або юридична особа, яка зобов`язана за рішенням вчинити певні дії (передати майно, виконати інші обов`язки, передбачені рішенням) або утриматися від їх вчинення.
На підставі частини  4 статті 11 згаданого вище Закону, у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, в якій вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Питання заміни сторони її правонаступником на стадії виконання судового рішення, як завершальної стадії судового процесу, також врегульовано статтею 379 КАС України.
Так, відповідно до частини 1 цієї статті, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Наведений перелік правових норм  дає підстави для висновку про законність обґрунтованість  рішення суду першої інстанції про задоволення заяви ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні.
Надаючи відповідь на довід ГУ ПФУ в Одеській області, що ОСОБА_2 не є правонаступником, адже відсутні докази про прийняття нею спадщини, колегія суддів, наголошує на правильності позиції суду першої інстанції, що    процесуальне законодавство не пов`язує можливість заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником, виключно у випадку спадкування такою особою майна померлого.
Інший довід апеляційної скарги такий як відсутність в ОСОБА_2 права на отримання компенсації втрати частини доходів, колегія суддів до уваги не бере, позаяк, він не предметом даного спору.

Зважаючи на викладені обставини та норми права, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, дійшовши правильного висновку  про задоволення заяви ОСОБА_2  про заміну сторони у виконавчому провадженні, в абзаці 2 резолютивної частини рішення помилково зазначив про заміну стягувачане у виконачому провадженні, а у справі №420/7031/22  за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
За таких умов, керуючись пунктом 4 частини 1 статті 317 КАС України, колегія суддів вважає, що є підстави для зміни судового рішення, адже  суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що  призвело до неправильного вирішення справи. 

Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України, не передбачено.

Згідно з частиною другою статті 328 КАС України в касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за результатом розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції щодо заміни сторони виконавчого провадження відноситься до переліку тих, що підлягають касаційному оскарженню в розумінні приписів частини 2 статті 328 КАС України.

Керуючись статтями: 308, 311, 312, 315, 317, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року – змінити, виклавши абзац 2 в такій редакції.
Замінити сторону виконавчого провадження №70325118 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 13 жовтня 2022 року Одеським окружним адміністративним судом, а саме: замінити стягувача ОСОБА_1 на стягувача ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач - суддя                                                                       І. О. Турецька

суддя                                                                       Ю. М. Градовський

суддя                                                                       Л. П. Шеметенко

          Повне судове рішення складено 08.03.2024.